У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.06.2022 року, якою накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 17.06.2022 року в межах кримінального провадження № 0000103 від 18.05.2022р., за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28,ч.1 ст. 263 КК України.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
підозрюваний: ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого судді в частині накладення арешту на вилучений під час обшуку проведеного за місцем проживання ОСОБА_6 , мобільний телефон « Iphone 13 pro max»

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 17.06.2022 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження № 0000103, а саме: мобільний телефон « Iphone 13 pro max», автомат Калашнікова складний 74, 4 магазина від автомата з набоями в кількості 55 шт.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необгрунтованим.
Зазначає, що слідчий суддя у своєму рішенні не обгрунтував арешт мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 та який вилучили під час обшуку проведеного 17.06.2022 року.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду надійшло клопотання в якому слідчий просив просив накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході обшуку проведеного 17.06.2022 року в межах кримінального провадження № 0000103.
Клопотання мотивоване тим, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критерію речового доказу згідно ст. 98 КПК України. Не застосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя вказав, що з метою збереження речових доказів, на нього необхідно накласти арешт.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000103 від 18.05.2022р., за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28,ч.1 ст. 263 КК України.

17.06.2022 року під час санкціонованого обшуку проведеного в меджах цьогокримінального провадження, а саме: за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: мобільний телефон « Iphone 13 pro max», автомат Калашнікова складний 74, 4 магазина від автомата з набоями в кількості 55 шт.

Враховуючи, що дані речі можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, слідчий клопотав про накладення арешту на все вилучене під час обшуку майно.
Розглядаючи в порядку ст. ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен в тому числі враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці вимоги закону спрямовані на те, щоб арешт майна не привів до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею були дотримані вимоги ст. 173 КПК України та доцільно до обставин, задоволено клопотання щодо арешту вилученого під час обшуку майно.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

18.06.2022 слідчим СВ СУ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області винесено постанову про визнання вилучених речей речовими доказами, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому не є слушними доводи апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно арештував мобільний телефон « Iphone 13 pro max», який було вилучено під час обшуку.
Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

За таких обставин, є неприйнятними твердження апелянта щодо того, що є необгрунтованим накладення арешту на мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 та який вилучили під час обшуку проведеного 17.06.2022 року.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.06.2022 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: