Справа № 459/335/21
Провадження № 1-кп/459/260/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000030 за ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 10.01.2020 року, близько 12.30 год., перебуваючи у приміщенні магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_8 , із торгового залу магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » таємно викрав портативну колонку «JBL Bluetooth з підсвічуванням» вартістю 264, 00 грн., яку заховав під верхній одяг, після чого проніс повз касу, не оплативши за вказаний товар.
Дізнавач-інспектор СД Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області, про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у вигляді передачі під нагляд його матері, ОСОБА_5 , строком на один рік.

На обґрунтування клопотання зазначив, що останній вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України. В період інкримінованих йому дій він не досяг 14 річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор клопотання підтримав.

Заперечень щодо задоволення клопотання не поступило.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Заявою ОСОБА_9 від 04.02.2020 року про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка 10.01.2020 року близько 12.30 год. вчинила крадіжку аудіоколонки «JBL» вартістю 369 грн. з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявою ФОП ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення, у які остання просить притягнути до відповідальності винних осіб, оскільки працівниками магазину виявлено факт крадіжки вчиненої 10.01.2020 року невідомою особою, що зафіксовано на камери внутрішнього відеоспостереження.
Інвентаризацією товару та довідкою про ціни товару від 10.01.2020 року, відповідно до яких вартість портативної колонки «JBL Bluetooth з підсвічуванням» становить 264, 00 грн.
Протоколом огляду речей та документів від 26.02.2020 року в ході якого проведено огляд відеозаписів з камер відео спостереження, що знаходиться у торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: вул. Шептицького, 12 м.Червоноград, Львівська обл.
Відповідно до ч.1 ст. 497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 497 КПК України клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують. Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першоюцієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу. Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Суд ухвалюючи судове рішення у цій справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, він та його законний представник дализгоду на застосуванням примусового заходу виховного характеру, суд дійшов висновку про застосування стосовно нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд його матері, яка здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Керуючись ст.ст. 497, 498, 501, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд його матері, ОСОБА_5 , строком на один рік.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1