Справа № 682/712/22
Провадження № 1-кп/682/97/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , під час підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0000195 від 27.02.2022 р про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Провалівка Любарського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військововслужбовця, призваного за мобілізацією , учасника АТО, раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в.

ОСОБА_4 у порушення вимог ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. 1 Додатку № 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого Постановою Верховної Рпади України від 07 червня 1992 року №2471-701 "Про право власності на окремі види майна", п.2.1 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затверджених наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи передбаченого Законом дозволу на придбання та носіння боєприпасів, 24 лютого 2022 року, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,в автомобілі марки БМВ Х5 іноземної (Литовської) реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , рухаючись дорогою Городище-Рівне-Старокостянтинів із селища міського типу Любар Житомирської області у напрямку міста Рівне взяв із салону автомобіля одну гранату типу "РГД-5" (без маркування) в поєднанні із підривником типу УЗРГМ-2, яку поклав до кишені своєї куртки, придбавши таким чином боєприпаси.

24 лютого 2022 року близько 23 години 10 хвилин на автодорозі сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів поблизу села Цвітоха Шепетівського району Хмельницької області працівниками поліції було зупинено автомобіль марки БМВ Х5 іноземної реєстрації (Литовської) НОМЕР_1 та твилучено у ОСОБА_4 один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 (без маркування) та один підривник типу УЗРГМ-2, що в поєднані утворює бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів військового призначення та яку він придбав і носив без передбаченого законом дозволу, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, порушуючи вимоги ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, підпункту "а" Додатку №2 "Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 "Про право власності на окремі види майна", п.2.1 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристороїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи передбаченого Законом дозволу на носіння холодної зброї, 24 лютого 2022 року , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, рухаючись в автомобілі марки БМВ Х5 іноземної (Литовської) реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 дорогою Городище-Рівне-Старокостянтинів із селища міського типу Любар Житомирської області у напрямку міста Рівне, ОСОБА_4 взяв для себе із салону автомобіля багнет-ніж в піхвах, який пристебнув до ременя своїх штанів.

24 лютого 2022 року близько 23 години 10 хвилин на автодорозі сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів поблизу села Цвітоха Шепетівського району Хмельницької області працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_4 багнет-ніж, що належить до військової (бойової) холодної зброї колюче-ріжучої дії, яку він носив без передбаченого Законом дозволу. Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинуваченому ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим.

09 травня 2022 року прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 відповідності до вимог ст.ст. 468 - 473 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 263 КК України - 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторони узгодили можливість призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді трьох років позбавлення волі та дійшли згоди про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку - один рік на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд знаходить за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 76 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, сторони пропонують суду нагляд за поведінкою останнього покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу, а у разі його звільнення із військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє :

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: - мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; - мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; - допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким, злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, відноситься до нетяжких.

Діями обвинуваченого шкода завдана лише суспільним інтересам; потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі наведеного суд знаходить, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. А тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи вибухових речовин та холодної зброї в сумі 6521,56 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст.ст .474 - 475, 374, 315 КПК України, суд

у х в а л и в.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 травня 2022 року між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - три роки позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 263 КК України - 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинання менш суворого більш суворим - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Згідно з ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу, а у разі його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту строком до 25.05.2022 р включно, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 6521 грн 56 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки "Huawei" IMEI НОМЕР_2 та грошові кошти у сумі 1187,50 гривень, які зберігаються в сейф-пакеті №7339082 в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, звільнити з-під арешту та повернути ОСОБА_4 ;
- багнет-ніж в сейф-пакеті №2163005, який зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, передати для постановки на облік в якості трофейної зброї до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 );

- безпечні залишки боєприпасів у сейф-пакеті №2409946, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1