У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 428/793/22

№ 1-кс/183/1338/22

03 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Держаного бюро розслідувань у місті Краматорську про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2021 року за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, яку мотивувала тим, 16 лютого 2021 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Держаного бюро розслідувань у місті Краматорську ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2021 року за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає, що прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною та відповідно такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Слідчим не з`ясовано у слідчого ОСОБА_6 ряд питань, що стосуються кримінального провадження № 0000031 внесеного до ЄРДР 22 листопада 2014 року, яке в подальшому було приєднано до кримінального провадження № 0000099 внесеного до ЄРДР 07 лютого 2015 року, у якому ОСОБА_7 є потерпілою. Крім того, слідчим не з`ясовані питання тривалого перебування її скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000031 внесеного до ЄРДР 22 листопада 2014 року в суді; не встановлено причин того, що слідчий суддя не з`ясував у ОСОБА_3 питання пропущення строку звернення до суду зі скаргою, а також причини оголошення перерви при розгляді вказаної скарги. Під час перебування справи за її скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000031 з матеріалів справи зник доказ оскарження нею постанови слідчого у строк, визначений законом, що в свою чергу послужило незаконним постановленням ухвали слідчого судді про повернення скарги у зв`язку із пропуском строку. Тому вважає. що слідчим Чаплановим не були досліджені відомості, що були нею повідомленні у її заяві про вчинення злочину. А тому просить постанову від 24 грудня 2021 року про закриття провадження у справі скасувати.
Також ОСОБА_3 подане клопотання про поновлення строку на оскарження постанови від 24 грудня 2021 року, копія якої нею отримана 08 січня 2022 року, однак у зв`язку з тим, що вона 18 січня 2022 року невірно вказала на конверті отримувача замість суду себе, просила визнати причину пропуску строку поважною та поновити її.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.
Слідчий ОСОБА_5 в останнє судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові пояснення у справі, в яких просив відмовити у задоволенні скарги, з огляду на те, що постанова була прийнята законно та обґрунтовано.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, тому як постанова прийнята законно та обґрунтовано. Матеріали кримінального провадження не можуть бути надані в повному обсязі у зв`язку з тим, що вони перебувають у приміщенні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, яке знаходиться на тимчасово окупованій території.

Слідчий суддя, дослідивши доводи, викладені у скарзі ОСОБА_3 , надані до неї докази, пояснення слідчого та прокурора, приходить до наступних висновків, а саме:
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює деякі особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, не охоплюючи всіх питань, які можуть виникати. Так, стаття 34 КПК України передбачає передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема під час режиму воєнного стану, проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Стаття 615 КПК України в оновленій редакції регламентує питання початку досудового розслідування, фактично «перекладає» на прокурора повноваження слідчого судді у разі неможливості останнім здійснювати судовий контроль в певних питаннях, зокрема, тимчасового доступу до речей і документів, обшуку, негласних слідчих (розшукових) дій, обрання запобіжного заходу, продовження строку досудового розслідування тощо.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Отже, в умовах воєнного стану клопотання сторін кримінального провадження має вирішуватися виходячи із загальних засад кримінального провадження.
До загальних засад кримінального провадження віднесені, серед іншого, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність (ст. 12 КПК України), змагальність сторін (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України), доступ до правосуддя (ст. 21 КПК України).
На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом…Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, засада диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. А слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Всі ці правила закріплені паралельно з доступом до правосуддя, що розкривається через встановлені гарантії права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. На підставі статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Верховний Суд у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що усі клопотання, які надходять на розгляд слідчих суддів, мають розглядатись у межах строків, установлених КПК України, однак за можливості - невідкладно… Якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України - розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
В цій справі були прийняті усі можливі міри щодо участі усіх сторін для розгляду скарги, навіть в режимі відеоконференції. З огляду на викладене, розгляд слідчим суддею вказаної скарги в умовах воєнного стану за відсутності заявника, здійснюється на підставі загальних засад кримінального провадження і відповідає конституційному принципу верховенства права і на думку слідчого судді не призведе до обмежень прав і свобод людини і громадянина (обмеження яких згідно зі ст. 64 Конституції України заборонені навіть в умовах воєнного стану), а забезпечить оперативний і об`єктивний судовий контроль в умовах воєнного стану на виконання завдань кримінального провадження.
ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням поновити пропущений нею строк звернення зі скаргою до суду, посилаючись на те, що нею помилково невірно був оформлений поштовий конверт. З огляду на наявність вказаного клопотання та відповідних доказів направлення скарги поштою, відповідно до вимог ст. 304 КПК України, приходжу до висновку про поважність причин пропуску строку на подання скарги.
А тому клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу від 03 жовтня 2022 року з ЄРДР № 0000022 від 16.02.2021 року за заявою ОСОБА_3 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України результатами наслідків розслідування кримінального правопорушення зазначено постанову від 24 грудня 2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.
З дослідженої судом постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2021 року встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2021 року за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо зловживання становищем з боку окремих працівників Кремінського ВП ГУНП, прокуратури та суду Луганської області. Відповідно до заяви ОСОБА_3 встановлено, що вона подала скаргу до Кремінського суду на постанову слідчого ОСОБА_8 від 10 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000031 від 09.01.2013 року. Під час розгляду скарги, в результаті протиправних дій на думку ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_8 , процесуального керівника ОСОБА_9 та судді ОСОБА_10 скаргу повернуто заявнику. Допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 показала, що вона підтримує доводи викладені у своїй заяві про вчинення злочину. Крім того, показала, що у провадженні Креміннського ВП ГУПН в Луганській області перебували матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000031 за ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ст. 190 КК України в якому вона була визнана потерпілою. 10.08.2016 року слідчим ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Вказану постанову вона отримала 23.08.2016 року, під час отримання попросила слідчого зробити відмітку на її примірнику постанови про дату та час вручення, на що слідчий відповів відмовою. 02 вересня 2016 року вона звернулася до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, проте вона не вказала дату отримання копії постанови, у зв`язку з чим їй було повернуто скаргу без розгляду. 09 вересня 2016 року вона повторно звернулася зі скаргою на постанову і 12 вересня 2016 року було відкрито провадження у справі. 18 вересня 2016 року суддею був заявлений самовідвід; наступному судді заявник заявила відвід, який було задоволено і передано справу згідно протоколу авто розподілу наступному судді. 11 листопада 2016 року суддею було задоволено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи прокурора та слідчого, з наданням можливості зробити копії. Заявник посилалася на те, що суддею надано можливість було зробити копії поза межами суду, а 18 листопада 2016 року слідчий повернув матеріали справи. 18 листопада 2016 року у судовому засіданні в задоволенні клопотання заявника щодо дослідження певних матеріалів було відмовлено. 29 листопада 2016 року суддею прийнято рішення про повернення її скарги у зв`язку з пропуском строку. Після ознайомлення з матеріалами судової справи та кримінального провадження нею було виявлено, що у постанові від 10.08.2016 року, яку вона оскаржує відсутній її підпис та дата його отримання. Вказане рішення судді вона оскаржила в апеляційному порядку, та апеляційною інстанцією судове рішення від 29.11.2016 року залишене в силі. На запитання слідчого які саме протиправні дії вчинив слідчий ОСОБА_8 заявник повідомила, що слідчий незаконно виділив в окреме провадження матеріалами досудового розслідування, які направив за підслідністю, а в іншій частині закрив провадження.

Також з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим були допитані: начальник ЧВВП № 2 Сєвєродонецькго РУП ГУПН в Луганській області ОСОБА_11 ; прокурор Кремінського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури ОСОБА_8 , яка з 2007 по 2017 р.р. працювала слідчим Кремінського РВ. Обставини щодо видачі для ознайомлення справи в суді та копіювання матеріалів заперечує, тому як таких фактів не було. Щодо рішень у кримінальному провадженні,яке перебувало у слідчому відділі, то нею рішення приймалися у відповідності до вимог КПК.

У оскаржуваній постанові слідчий дійшов висновку про відсутність достатніх доказів об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Диспозиція п. 2 ч.1 ст.284 КПК передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Скаржник у своїй скарзі посилається на те, що слідчим не з`ясовано ряд питань, що стосуються кримінального провадження № 0000031 внесеного до ЄРДР 22 листопада 2014 року, яке в подальшому було приєднано до кримінального провадження № 0000099 внесеного до ЄРДР 07 лютого 2015 року, у якому ОСОБА_3 є потерпілою. Крім того, слідчим не з`ясовані питання тривалого перебування її скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000031 внесеного до ЄРДР 22 листопада 2014 року в суді; не встановлено причин того, що слідчий суддя не з`ясував у ОСОБА_3 питання пропущення строку звернення до суду зі скаргою; а також причини оголошення перерви при розгляді вказаної скарги.
Аналіз вищенаведених обставин переконує в тому, що питання які скаржник бажає з`ясувати не стосуються цього провадження.
Слідчим суддею встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України прийнята після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, показань, речових доказів і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З аналізу поданих письмових доказів, доводів ОСОБА_3 , слідчого та прокурора, слідчий суддя доходить до висновку, що слідчим вжито усі кримінально-процесуальні заходи, які він був зобов`язаний та міг вжити в конкретному кримінальному провадженні.
Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження детально описав результати проведення слідчих дій, допитав учасників самої події, надав аналіз добутих ним доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_3 у своїй скарзі не довела, що в даному кримінальному провадженні слідчим не було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно, всебічно та ефективно. Тому скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Держаного бюро розслідувань у місті Краматорську про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2021 року за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1