Провадження № 1-кс/761/4087/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Швайківка Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 23.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001131,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 23.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001131.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року справу розподілено на суддю ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор зазначає, що на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001131від 23.03.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2021, приблизно о 13 годині, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , де проводили ремонтні роботи, отримали від ОСОБА_6 інструменти для проведення ремонту.
Отримавши інструменти для проведення ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою з групою осіб, а саме: інструментів, що належали ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 23.03.2021, приблизно об 11 годині 45 хвилин, склали інструменти, що належать ОСОБА_6 .
У подальшому, 22.03.2021, приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі майно ОСОБА_6 покинули приватний будинок АДРЕСА_2 , тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Всього, ОСОБА_4 , діяючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_6 , на загальну суму 11745,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
26.04.2021 ОСОБА_4 вручено письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2022 до обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 7443 грн. до 15.04.2022.
З огляду на вказане, враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом в межах розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжного заходу, та які на не зменшилися станом на день розгляду клопотання, зокрема:
- ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.
- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також, прокурор у клопотанні зазначає, що обрання щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний засіб на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Розподіл клопотання проведено на підставі ч.3 ст.35 КПК України з урахуванням абзацу 5 пункту 205 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України.
Дослідивши клопотання прокурора, надані в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, заслухавши позицію обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001131від 23.03.2021відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у справі за обвинуваченням ОСОБА_7 на лікарняному, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого розподілено на суддю ОСОБА_1 , відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.2 ст.331 КПК України).
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики можливості переховуватися від суду у цьому кримінальному провадженні.
Суд оцінює наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику), як цілком ймовірний, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.
Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Вказане зазначено у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що наведений у клопотанні прокурора ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо: вчинення інших кримінальних правопорушень, не знайшов свого підтвердження.
Так, необґрунтовані ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підтвердження чого Європейський суд з прав людини у справі «Мхітарян проти Російської Федерації», зазначив, що «на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила ст. 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах».
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, суд на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважаючи, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу обвинуваченого належить утримувати під вартою.
З вказаних мотивів суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням фактичних обставин справи, даних, які характеризують особу обвинуваченого, вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , визначати розмір застави достатній для забезпечення виконання, покладених на обвинуваченого обов`язків.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 309, 331, 372, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 червня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 3 (трьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 7443 (сім тисяч чотириста сорок три) гривні, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу застава за обвинуваченого ПІБ).
Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , у разі внесення застави, такі обов`язки: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою; - не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; - здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.
Копію ухвали направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти дні з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1