Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Справа № 608/1049/22
Номер провадження1-кс/608/368/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чортків клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке 5 липня 2022 року внесено в ЄРДР за № 0000197, з правою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України,--

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що біля 14:20 годин 05 липня 2022 року під час дії воєнного стану ОСОБА_5 , перебуваючи на березі річки Серет по вулиці Надрічній в м. Чорткові, а саме на тому місці даного берега, яке знаходиться неподалік проїжджої частини по вулиці Степана Бандери, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного особистого збагачення, не помічаючи ніяких осіб, які б перебували неподалік та спостерігали за ним, окрім ОСОБА_7 , та вважаючи, що останній не буде перешкоджати йому у скоєнні нижче описаних злочинних дій, без дозволу потерпілої ОСОБА_8 та всупереч її волі, шляхом вільного доступу таємно викрав належну їй жіночу сумочку чорного кольору, яка знаходилася на пеньку поряд з вишнею, взявши її у руки і понісши у напрямку залізничного вокзалу у м. Чорткові. На момент викрадення у даній сумочці перебував належний потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» чорного кольору та ряд інших речей, які не представляли для неї матеріальної цінності. Всього ОСОБА_5 таємно викрав майна загальною вартістю 500 гривень, внаслідок чого заподіяв його власнику, потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

05 липня 2022 року о 14:45 годин за підозрою у здійсненні згаданого протиправного діяння в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чортків Тернопільської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із неповною середньою освітою, одружений, непрацюючий.

06 липня 2022 року о 14:40 годин ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Чеботарі проти Молдови" ((Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у скоєнні крадіжки жіночої сумочки ОСОБА_8 . Вказані докази містяться в:

1)показаннях потерпілої ОСОБА_8 , яка під час допиту повідомила, що викрадена у неї сумочка зникла тоді, коли біля неї проходило двоє невідомих чоловіків і окрім них у період зникнення вище зазначеної сумочки біля потерпілої більше ніхто не проходив;

2)показаннях свідка ОСОБА_9 , яка розповіла, що про вище наведену крадіжку дізналася від потерпілої, яка розказала, що вище описані двоє чоловіків, які були у нетверезому стані та одягнуті у темний одяг, пішли у напрямку залізничного вокзалу. У подальшому зі сторони залізничного вокзалу на велосипеді їхав невідомий чоловік, якому ОСОБА_9 повідомила, що сталося і який розповів, що щойно бачив даних двох чоловіків, які мали з собою чорну жіночу сумочку, на залізничному переїзді біля річки Серет;

3)показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які показали, що є працівниками поліції та 05.07.2022 року біля 14:33 годин за вказівкою оперативного чергового виїхали до залізничного переїзду біля річки Серет з метою виявлення двох чоловіків у темному одязі та нетверезому стані, які б мали з собою чорну жіночу сумочку. Вони дійсно виявили згаданих двох чоловіків на березі річки Серет неподалік моста через неї та залізничного вокзалу в м. Чорткові і біля вище зазначених двох мужчин на землі стояла чорна жіноча сумочка. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 встановили особи вище наведених двох чоловіків і дізналися, що їх звати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

4)показаннях свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що біля 14:20 годин 05.07.2022 року він проходив по вулиці Надрічній в м. Чорткові у напрямку залізничного вокзалу разом з ОСОБА_5 . Тоді ОСОБА_7 вперше побачив у ОСОБА_5 чорну жіночу сумочку та останній сказав, що щойно знайшов її на пеньку біля вишні на березі річки Серет по вулиці Надрічній в м. Чорткові.

5)протоколі затримання та особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 05 липня 2022 року, згідно з яким у останнього було вилучено викрадену ним чорну жіночу сумочку і у якій на той час були всі викрадені останнім товарно-матеріальні цінності.

За таких обставин оголошення підозри ОСОБА_5 та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та нормам КПК України.

З матеріалів досудового слідства вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, що підтверджується відомостями, які містяться в довідці про його судимість. Викладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до здійснення протиправних вчинків і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, живе лише з мамою, а тому у нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Чортківського району. ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5-х до 8-ми років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тим більше, що він добре знає про всі несприятливі обставини, які настануть для нього у випадку позбавлення його волі, так як вже відбував таке покарання.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід.

Слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки даного підозрюваного та запобігти вище згаданим ризикам.

Зокрема, з метою запобігання вказаним ризикам, виникає необхідність заборонити підозрюваному залишати своє житло, оскільки, не виходячи із домівки, в якій він проживає, ОСОБА_5 не зможе втекти і ухилитися від слідства та суду та скоювати нові кримінальні правопорушення.

Суть таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука і застава полягає у виконанні підозрюваним обов`язків, зазначених у ст. 194 КПК України, однак ця правова норма не передбачає такого обов`язку, як незалишення особою свого житла, в чому і виражається недоцільність застосування даних запобіжних заходів у згаданому кримінальному провадженні.

Ось чому вважає за доцільне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби і при цьому на вказаного підозрюваного слід покласти обов`язок, передбачений п.3 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Неухильно виконуючи цей обов`язок, ОСОБА_5 не зможе ухилитися від слідства та суду.

ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі від 5-ти до 8-ми років); способу життя (офіційно ніде не працює і раніше притягувався до кримінальної відповідальності); міцності соціальних зв`язків (мешкає лише з мамою); майнового стану і відсутності місця роботи, - не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт.

Санкція статті, за якою в даний час кваліфікуються протиправні дії ОСОБА_5 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту можна обрати до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч.4 ст. 185 КК України, за якою кваліфікуються протиправні дії ОСОБА_5 , передбачає саме такий вид покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та просить його задовольнити.

Слідчий слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 також підтримує клопотання, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечують щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В даному кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Описана в клопотанні про застосування запобіжного заходу фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення поясненнями дає суду можливість дійти висновку про наявність в діях підозрюваного ознак вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру, отже воно здійснюється за підозрою конкретної особи. Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отримані в ході досудового розслідування відомості є достатньо переконливими в тому, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а підозрюваний до нього причетний, отже на даному етапі підозра є обґрунтованою.

Разом з тим, на даному етапі слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які суд повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування.

За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність ризиків, їх обґрунтованість та чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому враховується наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність двох ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними в клопотанні існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказаний ризик суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо підозрюваного ОСОБА_5 .

Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від п`яти до восьми років.

Стосовно такого ризику, слідчий суддя зазначає, що застосування запобіжного заходу, багато в чому визначається характером, властивостями вчиненого злочину, одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести, в разі визнання його винним. Зокрема, в п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків, перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Також суд погоджується з доводами щодо наявного ризику продовження лочинної діяльності.

Оцінюючи можливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів (такими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава), які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя бере до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби із застосуванням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.
Слідчий суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які були встановлені в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали закінчується 5 вересня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 13 липня 2022 року о 17-й годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1