Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2022 року про відмову в накладенні арешту на майно (ЄРДР № 00000031),
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на корпоративні права громадянина російської федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який тимчасово зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 48 144 500 гривень, що становить 100% в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський аграрій» (), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засновником якого він є, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 00000031, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що арешт пропонується накласти на корпоративні права громадянина російської федерації ОСОБА_7 , який є власником СТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Зазначає, що власником вказаного товариства може здійснюватись фінансування протиправної діяльності через підконтрольних юридичних та фізичних осіб, офшорні компанії, які в майбутньому, шляхом сплати податків до країни-агресора, можуть бути спрямовані на фінансування силового блоку російської федерації. Також вказує на те, що підставою накладення арешту є запобігання можливості його передачі іншій особі. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати рішення слідчого судді та постановити нове, пояснення слідчого, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Між тим, як встановлено апеляційним судом, таке рішення слідчого судді було постановлене з істотним порушенням вимог КПК України, через яке воно не може бути перевірено по суті і у будь-якому разі підлягає безумовному скасуванню з призначенням судом апеляційної інстанції нового розгляду у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Так, відповідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутності власника майна завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

Відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна, в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно, може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.

У будь-якому випадку слідчий, прокурор, повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.

Однак, слідчий суддя розглянувши клопотання прокурора про арешт майна, а саме на корпоративні права ОСОБА_7 , які складають 100% в статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ратнівський аграрій», без повідомлення представників вказаного товариства, а також ОСОБА_7 , жодним чином не мотивувавши своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Крім того, як вбачається з клопотання прокурора про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи можливість розгляду клопотання без повідомлення власника майна, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 може вчиняти дії щодо розпорядження майном та активами підприємства СТзОВ «Ратнівський аграрій», а тому на підставі ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання необхідно розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це може привести до втрати доказів.

Разом з тим, таке обґрунтування прокурора зводиться лише на норму закону, та не містить належного обґрунтування, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, оскільки клопотання та додані до нього матеріали не підтверджують дані обставини.

В силу вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Норми ч.1 ст.411 КПК України встановлюють, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів,

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення, що тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість постановлення нової ухвали у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України, оскільки фактично при розгляді клопотання в суді першої інстанції, слідчий суддя не вислухав пояснень власника майна, не дав їм правової оцінки і взагалі не дослідив обставин, які мають суттєве значення для вирішення питання щодо обґрунтованості клопотання та арешту майна.

За таких обставин апеляційний суд вважає неможливим постановлення нової ухвали, якою буде вирішено питання щодо арешту майна по суті, оскільки таке рішення позбавляє учасників судового розгляду оскаржити рішення про арешт майна.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, в процесі якого необхідно об`єктивно розглянути клопотання прокурора з дотримання кримінального процесуального законодавства та з урахуванням доводів, та прийняти об`єктивне рішення, відповідно до вимог КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: