Провадження № 1-кп/947/503/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ/

20.07.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 Гру
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000982 від 13.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
24.02.2022 року указом президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300 до 25 травня 2022 року.
Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Обвинувачений ОСОБА_7 який утримується в ДУ "ОСІ" до суду не доставлений, оскільки доставка обвинувачених з ДУ "ОСІ" неможливо у зв`язку з наявністю воєнного стану на території країни.
Відеоконференції з ДУ "ОСІ " не проводилися у зв`язку з відсутністю інтернет зв`язку.
Враховуючи лист Верховного суду від 03.03.2022 року "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану" допускається розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого.
Прокурор заявив письмове клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, які передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, є громадянином іншої держави, відсутні стійки соціальні зв`язки у суспільстві, розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Чеської Республіки з метою арешту та подальшою екстрадицією, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно чинити тиск на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, може скоїти інше кримінальне правопорушення, має реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для доказування. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені. Захисник звернулася з клопотанням про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, обґрунтування викладені в письмовому клопотанні. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, на його утриманні перебуває дитина, наявні міцні соціальні зв`язки, хворіє на тяжкі хвороби:справжня гінекомастія (мастопатія грудних залоз), сольовий діатез обох нирок, хронічний простатит, переніс дві складні операції 08.11.2019 року та 09.12.2019 року, пересувається з палкою. Відповідно до практики ЄСПЛ, що суворість покарання, не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду беручи до уваги тільки тяжкість злочину, при оцінки ризики переховування від правосуддя.
Потерпіла ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що доцільно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри є підставою для позбавлення свободи, і прокурор має навести всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, не працює, є громадянином іншої держави, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Чеської Республіки з метою арешту та подальшою екстрадицією для притягнення до кримінальної відповідальності,тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, впливати на свідків та потерпілу, має реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для доказування, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, також приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого свідки та потерпілі на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.
Крім того, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала, не встановлено, по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Суд вважає, що зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження в суді, тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,183,184,194,196,197,331,369-372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 19.09.2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1