Справа № 716/1675/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2022 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю сторони обвинувачення:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0001994 від 28.07.2021 року по обвинуваченню відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, неофіційно працює майстром по ремонту, неодружений, раніше не судимий, військовозобов`язаний,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 з травня 2021 року по 27 липня 2021 року не маючи відповідного дозволу на зберігання бойових припасів, зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , а саме в кухні в чорному бардачку, який є частиною розібраного автомобіля марки «Форд Ескорт», 36 патронів із маркувальними позначеннями «Rem».
Згідно висновку експерта № СЕ-19/126-21/5916-БЛ від 10.08.2021 року надані на дослідження 36 патронів, з маркувальним позначенням «Rem», які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру ~ 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру - 5,6 мм (ТОЗ-8М, ТОЗ-16 та інші). Патрони виготовлені промисловим способом.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 зберігав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, скоївши кримінальне правопорушення передбачене ст.263 ч.1 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за наведених вище обставин свою вину в пред?явленому обвинуваченні не визнав, не визнав і обставин вчинення кримінального правопорушення та показав наступне.

Він проживає в АДРЕСА_1 . Протягом останніх п`яти років живе самостійно. 27.07.2021 у нього по місцю проживання проводився обшук працівниками поліції. Під час обшуку останніми виявлено у нього набої та рослини коноплі, які він вирощував для власного споживання. Набої, які виявили знаходились в першій кімнаті в бардачку торпеди розібраної панелі автомобіля. Яку він самостійно розбирав та в подальшому заніс в приміщення. Показав, що походження набоїв йому невідоме, до початку проведення обшуку їх не було. Вважає, що працівники поліції могли підкинути йому їх, оскільки він був в іншій кімнаті коли їх виявили.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , а також кваліфікацію кримінального правопорушення, оспорення фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_8 показав, що працює в СРПП відділення поліції в м.Заставна. В липні 2021 року приймав участь в проведенні санкціонованого обшуку вдома у обвинуваченого ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . Здійснював відеофіксацію. Сам обшук проводився дізнавачем ОСОБА_9 . Крім них у вказаній слідчій дії приймали участь працівники поліції свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також двоє понятих та обвинувачений. Була також присутня матір обвинуваченого - свідок ОСОБА_12 . Показав, що в ході обшуку в приміщенні в знятій приборній панелі автомобіля було виявлено патрони. Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти того, що вони належать йому. Вказав, що під час обшуку та проведення відеофіксації він використовував відеокамеру, однак через деякий час батарея живлення розрядилась та він змушений був в подальшому проводити фіксацію на власний мобільний телефон. При цьому зупинка була не тривала та під час неї обшук був зупинений. Також вказав, що зупинка запису обшуку відбулась ще до відкриття приміщення, яке було зачинено, та входження до нього. По завершенню вказаної слідчої дії у її учасників, в тому числі обвинуваченого, не було жодних заперечень та зауважень.

Свідок ОСОБА_10 будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що є працівником поліції та в липні 2021 року приймав участь в проведенні обшуку у обвинуваченого ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Дану слідчу дію проводив дізнавач ОСОБА_9 , а він був залучений для охорони громадського порядку та в подальшому допомагав також проводити обшук. Він знав, що метою проведення обшуку є відшукання рослин коноплі. В житловому приміщення вони знайшли засоби для викурювання коноплі. В підсобному приміщенні, яке було зачинене та яке обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час не хотів відкривати, вони знайшли набої в панелі розібраного автомобіля, які знаходились в паперовому згортку, а також в сусідній кімнаті рослини коноплі та засоби для їх вирощування. Під час виявлення боєприпасів всі учасники обшуку знаходились в кімнаті. До виявлення вказаних речей до приміщення ніхто не мав змоги зайти оскільки воно було зачиненим. Обвинувачений заперечував факт належності йому набоїв, однак після завершення обшуку у нього не було жодних зауважень.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який є також працівником поліції та приймав участь в проведенні обшуку, дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_10 . Крім того, показав, що сам обшук проводив дізнавач ОСОБА_9 , а він допомагав його проводити. Учасники даної слідчої дії жодних заперечень чи зауважень до неї не мали.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 , показала, що її син проживає в АДРЕСА_1 , самий, останніх п`ять років. Вона була присутня під час проведення обшуку, який проводився поліцейськими. Їй відомо, що під час обшуку щось знайшли в гаражі. Крім того, в літній кухні, яка була зачинена, знайшли патрони, які зберігались в розібраних частинах старого автомобіля. Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що набої йому не належать.

Крім наведених вище показів обвинуваченого та свідків, вина обвинуваченого на думку суду є доведеною також і письмовими доказами кримінального провадження.

Як вбачається з витягу з ЄРДР (а.с. 1), то 28.07.2021 внесено відповідні відомості за ст.263 ч.1 КК України відносно того, що 27.07.2021 під час проведення санкціонованого обшуку в домогосподарстві ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , виявлено в одній з кімнат 36 набоїв до малокаліберної зброї та 1 набій 9 мм невідомого походження. Реєстрація вказаних відомостей відбулась на підстав електронного рапорту (а.с. 6) відповідно до якого фабула кримінального правопорушення викладена згідно повідомлення свідка ОСОБА_11 .

Відповідно до ухвали слідчого судді від 26.07.2021 (а.с. 8) надано дозвіл на проведення обшуку начальнику СД ВП №3 (м.Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 та іншим особам в домогосподарстві та присадибній ділянці, житлових та нежитлових приміщеннях, що розташовані за місцем проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення рослин коноплі та інших заборонених речей і предметів.

Згідно протоколу обшуку від 27.07.2021 (а.с. 9-10), який проведений в присутності понятих та на підставі вищевказаної ухвали, в ході нього у обвинуваченого ОСОБА_6 виявили та вилучили серед іншого 36 набоїв із маркуванням «Rem».

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеофайлу фіксації обшуку, то він проводився дізнавачем ОСОБА_9 за допомогою працівників поліції свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, були присутні двоє понятих, матір обвинуваченого свідок ОСОБА_12 та сам обвинувачений ОСОБА_6 . Під час огляду прибудинкової території та до обшуку в літній кухні відеофіксація припинена у зв`язку з припиненням живлення відеокамери. В подальшому фіксація проводилась свідком ОСОБА_8 на власний мобільний телефон, про що повідомлено учасників слідчої дії. В приміщенні літньої кухні, яке було зачинене та яке тривалий час не погоджувався відчиняти обвинувачений, в першій кімнаті виявлено бойові припаси, що знаходились в розібраній панелі автомобіля. Під час цього, всі учасники слідчої дії знаходились в даному приміщенні. По завершенні обшуку у його учасників жодних зауважень не було.

Відповідно до висновку експерта від 10.08.2021 №СЕ-19/126-21/5916-БЛ (а.с. 23-26) надані на дослідження патрони, зокрема, 36 патронів, з маркувальними позначеннями "Rem", є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,6мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6мм (ТОЗ-8М, ТОЗ-16 та інш.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.08.2021 (а.с. 52-55), який фіксувався за допомогою технічних засобів (а.с. 56) та проведений із обвинуваченим ОСОБА_6 , то останній показав, що дані набої він знайшов за 2-3 місяці до проведення обшуку на смітнику в м.Заставна. Зберігав їх у себе в літній кухні в розібраній панелі від автомобіля та мав намір в подальшому їх добровільно здати.

Суд бере до уваги, що вказані письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, повністю відповідають показанням вказаних свідків даними ними під час судового слідства в суді. Вони повністю узгоджуються між собою, є чіткими, детальними та послідовними щодо предмету доказування. Вони є належними, оскільки прямо підтверджують існування обставин викладених в обвинувальному акті. Дані докази є також допустимими, оскільки отримані з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Сторона захисту просила суд визнати неналежним та недопустимим протокол обшуку та протокол слідчого експерименту в силу порушення органом досудового розслідування вимог ст.104 ч.2, ст.105 ч.3 та ст.107 ч.3 КПК України, оскільки дані слідчі дії зафіксовані з процесуальним порушення, а файли досліджені в судовому засідання збережені не на оригінальних примірниках технічних носіїв інформації.

Відносно вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Так, відповідно рішення Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 677/2040/16-к від 22.10.2020 (аналогічно постанова від 19 серпня 2021 року справа №756/8124/19) суд зауважив, що згідно з ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Суд зауважив, що головною особливістю електронного документа є відсутність жорстокої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже, досліджені в судовому засіданні файли, які містяться на накопичувачі та ідентичні за своїм змістом є по своїй природі оригінальними примірниками технічних носіїв інформації процесуальних дій про які йдеться.

Також сторона захисту вважає, що сама слідча дія обшуку проводилась з порушенням вимог ст.236 ч.1 КПК України, оскільки проводилась не дізнавачем, якому надано доручення згідно ухвали слідчого судді, а працівниками оперативних підрозділів.

Відносно вказаного, суд звертає увагу на той факт, що з дослідженого відеофайлу обшуку та показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що сам обшук проводився начальником сектору дізнання ОСОБА_9 , якому й було доручено проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді від 26.07.2021. Інші ж свідки, які є працівниками поліції, брали участь в ньому та допомагали в його проведенні. Таким чином, дізнавач не використовував засоби передбачені ст.40-1 ч.2 КПК України щодо надання доручення проведення обшуку працівникам відповідних оперативних підрозділів.

Суд відкидає також посилання сторони захисту на неналежність та недопустимість протоколу слідчого експерименту з вищевикладених підстав та з врахуванням того, що дана слідча дія проведена у відповідності до вимог ст.240 КПК України.

Судом не здобуто жодних доказів того, що орган досудового розслідування під час проведення вказаної дії чинив тиск на обвинуваченого або ж примушував давати відносно себе неправдиві покази. В судовому засіданні обвинувачений жодним чином не спростував дану обставину.

З цих підстав, суд вважає, що дані письмові докази, що досліджені в судовому засіданні необхідно визнати належними та допустимими, а також такими, що можуть бути покладені в основу прийнятого рішення.

Відносно показів обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає, що їх неможливо покласти в основу вироку. Невизнання ним своєї вини та разом з тим невизнання обставин скоєного є обраною ним лінією захисту. Його дії містять ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України та полягали в зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. Зазначення останнім того факту, що вказані набої йому могли підкинути працівники поліції спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. До початку проведення обшуку літньої кухні дане приміщення було зачиненим, що в свою чергу робило неможливим потрапляння в нього сторонніх осіб, окрім самого обвинуваченого. Поведінка останнього зафіксована на відео та небажання відчиняти дане приміщення підтверджують той факт, що йому було відомо про наявність предметів злочину. Саме тому, жодних підстав для визнання обвинувачення необґрунтованим у суду не має. У суду також відсутні сумніви щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки встановлені в судовому засіданні обставини підтверджують наявність вини в його діях.

Береться до уваги також і той факт, що за наслідками проведення обшуку обвинувачений ОСОБА_6 не мав до вказаної слідчої дії жодних заперечень та зауважень.

Факт належності на праві власності житлового будинку батькові обвинуваченого не свідчить про неможливість зберігання вказаних бойових припасів обвинуваченим, враховуючи також і те, що він протягом останніх п`яти років самостійно проживав за даною адресою.

Даючи оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що вина останнього повністю доведена та його дії необхідно кваліфікувати за ст.263 ч.1 КК України, як зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

До вказаного висновку суд прийшов враховуючи всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_6 , його мотиви та мету.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно вимог ст.66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Суд, при призначенні покарання оцінив надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2018 року з діагнозом «поєднане вживання наркотичних речовин та алкоголю». Останній офіційно не працює, однак займається проведенням ремонтних робіт приміщень, військовозобов`язаний, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні орган пробації оцінив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою та ризик ймовірної небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб як середній та середній відповідно. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

З урахуванням вищевикладеного та обставин справи, стану здоров`я, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті із застосуванням іспитового строку та покладенням ряду обов`язків. Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, наслідкам, що настали, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Підстав для обрання, зміни чи продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд не вбачає, оскільки клопотань від сторони обвинувачення в порядку передбаченому ст.331 КПК України до суду не надходило.

Підстав для застосування судом вимог ст.69 КК України не встановлено, оскільки відсутня мінімальна необхідна кількість обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також урахування особи не дають змогу застосування такої норми.
Питання про долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100, ст.124 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст.263 ч.1 КК України, що визнано судом доведеним та призначити покарання в виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: 36 патронів, з маркувальними позначенням «Rem», які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм, а також один патрон з маркувальним позначенням «WADIE 9мм Р.А. СS» калібру 9 мм, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 (м.Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 686,48 (шістсот вісімдесят шість) гривень.
До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_13