Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7392/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року місто Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про роз`яснення рішення викладеного в ухвалі від 05.09.2022 № 758/7392/22, -

У С Т А Н О В И В :
До Подільського районного суду міста Києва звернувся прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 з заявою про роз`яснення рішення викладеного в ухвалі від 05.09.2022 № 758/7392/22.
Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2022 № 758/7392/22 скаргу представника ПрАТ «Київський річковий порт» - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у неповерненні майна вилученого в рамках кримінального провадження № 0000223 від 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 388 КК України задоволено. Зобов?язано прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва повернути ПрАТ «Київський річковий порт»: автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43); автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43).
Заява прокурора обґрунтовується тим, що за результатами огляду місця події 17.08.2022, слідчим СВ ВП у річковому порту «Київ» ГУ НП в м. Києві вилучено вищевказані транспортні засоби та передано під відповідальне зберігання власнику - ТОВ «ОТП Лізинг».
Відповідно до свідоцтв про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів та причепів до них, останні належать на праві власності ТОВ «ОТП Лізинг», інших відомостей та документів ПрАТ «Київський річковий порт» до прокуратури не надало.
Крім того, слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на зазначене вище майно, у зв?язку з чим слідчим спрямовано на адресу ТОВ «ОТП Лізинг» лист щодо безперешкодного користування цими транспортними засобами та причепами.
Як було встановлено в ході розгляду даної скарги в суді, між ПрАТ «Київський річковий порт» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено договори лізингу, об?єктом якого є вказані транспортні засоби з причепами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (надалі за текстом Закон) фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу.
Відповідно до ч. 2 Закону лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором.
Таким чином, на теперішній час, ПрАТ «Київський річковий порт» не набуло у власність зазначене майно, власником майна є ТОВ «ОТП Лізинг».
Прокурор приходить до висновку, що лізинг полягає в наданні лізингодавцем у виключне користування на визначений термін лізингоодержувачу майна. Таке майно є власністю лізингодавця.
Враховуючи викладене, прокурор, просив роз?яснити рішення викладене в ухвалі від 05.09.2022 № 758/7392/22, в частині порядку повернення ПрАТ «Київський річковий порт» транспортних засобів та причепів, які на теперішній час передано власнику ТОВ «ОТП Лізинг», передбаченому КПК України.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Згідно з ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали. Суд касаційної інстанції у випадках, передбачених цим Кодексом, приймає постанови.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 371 КПК України суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. У випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання.
Разом з цим, аналізуючи чинний Кримінальний процесуальний кодекс України слід зазначити, що ст. 380 КПК України входить до Розділу IV «Судове провадження у першій інстанції», тобто, існують підстави стверджувати, що роз`яснення судового рішення здійснюється лише судом.
Таким чином, КПК України чітко передбачено, що роз`ясненню підлягають судові рішення, ухвалені за результатами здійснення судових розглядів складом суду.
Аналогічна правова позиція висловлена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.08.2013 року №10-1332/0/4-13, згідно з яким предметом роз`яснення в порядку ст.380 КПК України є судове рішення, прийняте судом. У цьому Листі робиться висновок, що, враховуючи значення слів "за заявою учасника судового провадження", таке рішення приймається під час судового провадження. Ухвали слідчого судді, на відміну від ухвал суду, постановляються під час досудового розслідування, а не судового провадження. Тому ухвала слідчого судді не відповідає критерію стадії кримінального провадження, під час якої приймається судове рішення, яке може бути роз`яснено. Слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про роз`яснення постановлених ним ухвал.
Крім того, те, що роз`яснення судових рішень мають даватися не слідчими суддями, а судами, тобто під час судового розгляду, свідчить й порівняльний аналіз ч.4 ст.380 і ст.309 КПК України, згідно з якими ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, учасниками судового провадження та водночас відсутністю в закріпленому ст.309 КПК України виключному переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, ухвал про роз`яснення судового рішення або про відмову в його роз`ясненні.
Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується роз`яснення кінцевого судового рішення, а також тих випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
Дослідивши матеріали провадження, зміст ухвали, слідчий суддя вважає, що дане судове рішення є зрозумілим, оскільки Ухвала Подільського районного суду від 05.09.2022 р. не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння та відповідає вимогам статті 372 КПК України, Ухвала належним чином вмотивована.
На підставі викладеного та керуючись стст.7-9, 309, 380 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про роз`яснення рішення викладеного в ухвалі від 05.09.2022 № 758/7392/22 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5