Справа № 303/2090/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24.11.2021 до ЄРДР за №0000495 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
з боку сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 ,
інших учасників потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого

ОСОБА_7 С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження, внесене 24.11.2021 до ЄРДР за №0000495 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
В ході проведення підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 подано та підтримано клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване існуванням визначених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, недостатністю, для запобігання останнім, застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу.
ОСОБА_3 заперечила щодо обрання відносно неї найсуворішого запобіжного заходу. Просила суд обмежитись застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання матері.
Захисниця ОСОБА_5 підтримала позицію підзахисної. Можливість застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, обґрунтувала доводами, викладеними в поданих до суду письмових запереченнях.
Потерпілий ОСОБА_6 , його представник ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали клопотання прокурора.
З показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що останній проживав однією сім`єю разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яка являється його матір`ю. На протязі останніх років, неодноразово спостерігав прояви агресії по відношенню до матері з боку ОСОБА_6 , обумовленої зловживанням останнім алкоголем. Свідок показав, що ОСОБА_6 неодноразово виганяв матір з дому, примушуючи її прямувати до магазину для отримання «в борг» алкоголю.
Свідок ОСОБА_9 показала, що вона була свідком конфліктних ситуацій, ініціатором яких був ОСОБА_6 , який після вживання алкоголю проявляв агресію до її матері.
ОСОБА_9 показала, що її мати є спокійною та доброю людиною, за якою вона не спостерігала проявів агресії.
Свідок ОСОБА_10 вказала на те, що обвинувачена ОСОБА_3 являється її донькою, яка в разі обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може проживати разом із нею, в АДРЕСА_1 . Окрім цього ОСОБА_10 повідомила, що має можливості для забезпечення ОСОБА_3 усім необхідним.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 до судового розгляду.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.
Згідно із ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу зазначаються відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, 24.11.2021 близько 19 год. 00 хв., знаходячись в кухонному приміщенні житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння смерті, вирвала від ОСОБА_6 кухонний ніж, який взяла в свою праву руку та нанесла ним один удар в область верхньої лівої частини грудної клітки ОСОБА_6 .
Внаслідок проникаючої колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, серцевої сорочки, серця, що супроводжувалося зовнішньою та внутрішньою кровотечами лівобічним гемотораксом, гемоперікардом, ускладнилося травматичним та гіповолемічним шоком, ОСОБА_6 помер на місці.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів що, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути їй призначене в разі визнання винуватою, являється вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню ОСОБА_3 від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення їй покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час не допитані судом.
Попри існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що прокурором не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, що, у даному конкретному випадку, є недостатнім застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, виходячи з наступного.
Так, у відповідності з п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом із тим, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (справа «Боротюк проти України», п. 61).
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Суд вважає, що покладення на ОСОБА_3 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, не схильна до проявів агресії (відповідно до показань свідків), більше чотирьох місяців перебуває під вартою, обов`язку заборони цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання матері обвинуваченої ОСОБА_11 , істотно зменшують ризик як можливого переховування від суду, так і впливу на свідків у даному провадженні.
Згідно із ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя, згідно із ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є найсуворішим запобіжним заходом після запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на переконання суду в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та передбачить запобігання визначених ст. 177 КПК України ризиків, а відтак клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.
При цьому, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинувачену обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; цілодобово не залишати місце проживання.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 314, 316, 369, 371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 24.11.2021 до ЄРДР за №0000495 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 09 год. 00 хв. 02 травня 2022 року.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинувачену, захисницю, потерпілого, представника потерпілого, свідків.
Клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_12 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю до 17 червня 2022 року.
Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою суду;
- не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обов`язки покладаються на ОСОБА_3 до 17 червня 2022 року.
ОСОБА_3 негайно звільнити з - під варти.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1