Справа №474/965/18
Провадження №1-кс/474/168/22
УХВАЛА
Іменем України
12.09.22 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №2 ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000224 від 03.07.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137КК України, пред`явленої в порядку ст. 303 КПК України, -
встановив
05.09.2022р. скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №2 ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2018р. за № 0000224, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 137КК України, - за фактом невиконання або неналежного виконання професійних чи службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило істотну шкоду здоров`ю потерпілого.
В свої скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, яку він отримав з власної ініціативи лише 01.09.2022р., вказуючи що остання є передчасною, не вмотивованою, та такою що складена в порушення ст. 110 КПК України, без проведення всебічного, об`єктивного досудового розслідування, з огляду на наступне:
1) слідчим винесену восьму постанову про закриття цього кримінального провадження, після скасування попередньої, сьомої, слідчим суддею, без вчинення з часу її скасування по теперішній час жодної слідчої дії.
2)акт про нещасний випадок який поставлений в основу постанови слідчого про закриття кримінального провадження є не належним доказом, оскільки: - знаходиться у протиріччях з висновками слідчої на предмет того, що учениці ніяких тілесних ушкоджень спричинено не було; - висновки зроблені комісією в даному акті, що вчитель провів підготовчу частину з проведення інструктажу перед уроком є лише припущеннями комісії в інтересах вчителя; - комісія не встановила дійсні причини нещасного випадку за відсутності в них письмових пояснень потерпілої, свідків, самого вчителя, та сам зміст висновку не дає змоги встановити чи нещасний випадок стався через особисту необережність учениці чи через порушення нею правил безпечної техніки відбору м`яча, чи через те, що вчителем недостатньо було відпрацьовано з учнями техніку удару-ловіння м`яча; - комісія встановила дату та час нещасного випадку які не відповідають фактичним обставинам справи як 17.01.2018р., яка спростовується іншими доказами по справі; - невідомо ким і коли складений цей акт, оскільки підпис одного з членів комісії візуально видно що підроблений; він складений членами комісії які не були атестовані з питань охорони праці і за відсутності в ньому висновку лікувально-профілактичного закладу, тощо.
3) висновок СМЕ №610-М від 12.11.2018 р. згідно якого в учениці не виявлено тілесних ушкоджень також є неналежним доказом, оскільки є підробленим документом, адже суд задовольнивши клопотання слідчого про проведення судмедекспертизи, поставив на вирішення експерта питання які знаходяться в суттєвих протиріччях з матеріалами кримінального провадження, зокрема щодо того, що малолітня потерпіла на уроці фізичної культури 16.01.2018р. /а не 17.01.2018р/ ні з прискоренням, ні без такого ніколи не падала з висоти власного росту на тверду поверхню, а травму отримала не внаслідок падіння, а внаслідок сильного удару м ячем в голову з близької відстані та й ще неодноразового, та таке рішення суду було прийнято за відсутності в матеріалах кримінального провадження показів щодо обставин справи, як малолітньої потерпілої, так і вчителя фізичної культури, що є неприпустимим в області юриспруденції, тощо.
4) посадова інструкція вчителя фізичної культури , яка діяла в січні 2018р., долучена слідчою до матеріалів кримінального провадження, без дати її затвердження є неналежним доказом по справі;
5) вчитель фізичної культури ОСОБА_5 був прийнятий на посаду вчупереч п.4 ст. 36 ЗУ «Про зайнятість населення» - без попереднього підвищення кваліфікації як особа яка 20 років тому закінчила ВУЗ, і саме ця обставина стала підставою отримання травми ученицею, проте таким його, скаржника, доводам, оцінка слідчою надана не була, з причин її корумпованості;
6) покази ОСОБА_5 на предмет проведення інструктажу з дітьми перед проведенням уроку не відповідають фактичним обставинам справи, а слідча по причині корумпованості не виконала вказівки прокурора щодо встановлення обставин проведення інструктажу з безпеки життєдіяльності учнів вчителем, не допитала малолітню потерпілу, інших свідків, членів комісії;
7)слідча не встановила за яких обставин та від кого потерпіла учениця ОСОБА_6 отримала з близької відстані другий удар м`ячем по голові після того, як повернулася до спортивного залу після вмивання та не допитала з цього приводу ні потерпілу, ні вчителя фізичної культури, ні жодного свідка цієї події;
8) слідча не встановила чи давав вчитель ОСОБА_5 додатковий інструктаж учням після отримання ОСОБА_6 першого удару мячем по голові, чи рекомендував учениці ще раз умитися після отримання другого удару по голові, чи сам ходив умиватися;
9) слідча не провела жодної слідчої дії на усунення протиріч в показах ОСОБА_5 та потерпілої щодо кількості отриманих ударів в обличчя з близької відстані на уроці фізичної культури..
10) покази членів шкільної комісії по розслідуванні нещасного випадку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 теж не можуть бути підставами для закриття кримінального провадження, оскільки вони не були свідками події, їх зумисно не допитали за всіма обставинами його заяви і вони разом із директором школи надали завідомо брехливі свідчення на предмет того, що потерпіла на другий день після отримання травми прийшла до школи і не скаржилася на здоров`я.
11) покази ОСОБА_9 , - матері потерпілої учениці ОСОБА_6 не є підставою для закриття кримінального провадження, оскільки покази матері потерпілої від 24.12.2018 р.. на які посилається слідча ОСОБА_4 , вона давала за відсутності у неї Акту про нещасний випадок та інформації відносно того, що директор школи вважає виною в отриманні травми її дитиною не вчителя фізкультури, а її доньку, істотно відрізняються від її показів 13.07.2020р. як за змістом, так і за обставинами нещасного випадку. Натомість в оскаржуваній постанові відсутній як зміст її показів від 13.07.2020р. так і правова їм оцінка слідчої.
12) рапорт від 13.07.2020р. т.в.о. начальника СД Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , який не є слідчою дією, щодо відмови ОСОБА_9 писати будь-які заяви, на який посилається слідча в оскаржуваній постанові, не є законною підставою для закриття кримінального провадження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що матері потерпілої були роз ясненні положення ч.ч. 1-3 та 7 ст.55 КПК України та підстави закриття кримінального провадження: відсутність у її доньки будь-яких ушкоджень від ударів м`ячем в голову, наявність факту проведення ОСОБА_5 інструктажу з техніки безпеки, невизнання та приховання ОСОБА_5 та членами комісії факту щодо отримання її донькою другого удару м`ячем в голову з близької відстані.
13) покази свідка ОСОБА_11 , - батька малолітньої учениці ОСОБА_12 , яка отримала 22.01.2018р. травму на уроці фізичної культури, не спростовують доводів, його, скаржника, зазначених в поясненнях та заяві про злочин, щодо порушення при цьому вчителем фізичної культури ОСОБА_5 одних і тих же правил техніки безпеки. Тим більше, що ОСОБА_11 не був свідком події і вони не підтверджуються показами його доньки, шкільної медсестри, свідків цієї події та самим ОСОБА_5 , яких слідча ОСОБА_4 по причині корумпованості взагалі не допитувала.
14) слідча не виконала в повному обсязі вказівки процесуалі ного керівника-прокурора ОСОБА_13 від 13.05.2020р. щодо призначення повторної судово-медичної експертизи та вказівки начальника СВ Врадіївського ВП ОСОБА_14 щодо проведення огляду місця події, виконання в повному обсязі вказівок процесуального прокурора від 07. 09.2019р, встановлення особи учня, який наніс удар м`ячем потерпілій, допиту його з даного приводу, з`ясування обставин в нього щодо проведення інструктажу про заходи безпеки, допиту в якості свідків учнів класу;
15) слідча не виконала в повному обсязі вказівки слідчих суддів, зазначених в їхніх ухвалах від 06.03.2020р та від 08.12.2020р. та не виконала в повному обсязі, вказівки СУ ГУНП в Миколаївській області від 10.06.2020р, які СВ Врадіївської поліції зобов язаний був виконати до 10.07.2020р.; не встановила особи двох учнів, які почергово нанесли потерпілій удари мячем по голові з близької відстані і особу медсестри ІНФОРМАЦІЯ_1 та не допитала їх; не перевірила, не дослідила та не надала правову оцінку усім доводам скаржника, які наведені ним у його заяві про злочин. не допитала всіх членів шкільної комісії по розслідуванню нещасного випадку за обставинами, зазначеними в заяві скаржника про злочин.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.

Слідча у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, звернувшись з заявою (вх.№2281 від 12.09.2022р.) про розгляд скарги у її відсутність, що у відповідності до ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.
Так, матеріали закритого кримінального провадження містять:
Заяву ОСОБА_3 від 02.07.2018 р. про вчинений злочин до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, в якій він просив внести відомості до ЄРДР за ознаками складу злочинів передбачених ст. ст. 271, 364, 366 КК України, та в описовій частині якої зазначав про видачу ОСОБА_15 офіційного документу (відмови у прийнятті на роботу) зміст якого не відповідає дійсності та про отримання ученицями ОСОБА_16 , ОСОБА_17 на уроках фізкультури, які веде вчитель ОСОБА_5 , травм, з причин порушення правил техніки безпеки вчителем. У цій же заяві він посилався на надання директором школи до відділу освіти офіційного документу акту Н-Н з внесенням до нього неправдивих відомостей щодо причин нещасного випадку.
Витяг з ЄРДР за №0000224 до якого внесено відомості на підставі цієї заяви ОСОБА_3 за фактом порушення вчителем ОСОБА_5 актів про охорону праці, внаслідок чого учениці отримали тілесні ушкодження, з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 271 КК України.
Акт про нещасний випадок №1 що стався з учасником навчально виховного процесу ученицею ОСОБА_6 складений комісією в складі ОСОБА_7 (відповідальною за охорону праці), ОСОБА_8 (учителем хімії, біології), ОСОБА_18 (учителем 3-го класу) та затвердженого 23.01.2018р., в якому комісією було зроблено висновки, що несчасний випадок стався через особисту необережність під час гри у футбол на уроці фізичної культури, внаслідок чого учениці ОСОБА_16 була нанесена м`ячем легка тілесна травма, подія розгорталас дуже швидко, і вчитель не зміг запобігти цій ситуації. Перед початком гри вителем недостатньо було відпрацьовано з учнями техніку удару-ловіння м`яча:
Довідку №215 від 22.01.2018 року про перебування з 17.01.2018р. по 22.01.2018р. ОСОБА_16 на амбулаторному лікуванні з діагнозом забій лобної області голови;
Відповідь головного лікаря Врадіївської ЦРЛ від 13.09.2018р. №945 що ОСОБА_6 зверталася за медичною допомогою до сімейного лікаря, був встановлений діагноз забій лобно-тім`ячкової області голови. Рентгенограма черепа не зроблена- відмова матері. Від госпіталізації мати відмовилася. ОСОБА_12 в період з 22.01.2018р. по 28.02.2018р. за медичною допомогою до Врадіївської ЦРЛ не зверталася, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебувала.
Протокол допиту свідка ОСОБА_11 який зазначив, що є батьком ОСОБА_12 , зі слів доньки йолму відомо що вона впала на уроці фізичної культури вчителем якого є ОСОБА_19 . Падіння ніяких наслідків не потягло, до лікувальних закладів не звертався, зі здоров`ям доньки все гаразд. З вказаного приводу нікуди не зверталися, та він і його дружина не бажають проводити розслідування щодо цього випадку.
Заяву від 12.09.2018р. ОСОБА_11 до слідчого про закриття кримінального провадження за ст. 271 КК України в зв`язку з відсутністю претензій морального, матеріального характеру, та не спричинення тілесних ушкоджень чи шкоди здоров`ю його доньці ОСОБА_20 цій же заяві зазначив, що відмовляється від проведення будь-яких слідчих дій за участі його доньки, та відмовляється проходити медичну експертизу.
Ухвалу слідчого судді про проведення експертизи, на вирішення експерта були поставлені питання: чи наявні на тілі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-які тілесні пошкодження, якщо є, то який їх характер, давність заподіяння, локалізація та механізм утворення? якщо так, то чи могли наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження утворитися 17.01.2018 р., внаслідок падіння? чи могли виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворитися в результаті падіння на тверду поверхню з висоти власного росту при наданні тілу прискорення або без такого? Чи мають наявні у ОСОБА_6 , тілесні ушкодження індивідуальні ознаки, які б вказували на характерні ознаки травмуючого предмета?
Висновок експерта №610-М від 12.11.2018 р., в якому за результатами проведення судово-медичної експертизи, експерт, дослідивши амбулаторну карту на ім`я ОСОБА_16 , зробив висновок, що у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз «Забій лобно-тім`яної області голови при встановленні ступеню тяжкості не враховувався, так як об`єктивними клінічними даними не підтверджений згідно п.4.6 «правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень»
Протокол допиту від 24.12.2018р. свідка ОСОБА_9 яка послалася, що є матір`ю ОСОБА_6 17.01.2018р. біля 15.00 год. з телефонного дзвінка доньки дізналася, що на уроці фізичної культури її вдарили м`ячем по голові. Уже зустрівшись з донькою того ж дня біля 17.00 год., на з`ясування її стану, донька повідомила, що почуває себе вже краще, та наступного дня донька пішла до школи. 18.01.2018р. донька зі школи повідомила що болить голова, через що звернулися до Врадіївської ЦРЛ, від стаціонарного лікування відмовилися. Також повідомила, що претензій до вчителя не мають, в подальшому проведенні досудового розслідування не має потреби.
Протокол допиту від 24.12.2018р., малолітнього свідка ОСОБА_6 , яка повідомила, що 17.01.2018р., під час гри у футбол на уроці фізичної культури, їй двічі м`ячем влучили у голову (праву та передню частину). Більше гру не продовжувала, бо боліла голова. Коли була вдома почувала себе краще. 18.01.2018р. пішла до школи, та під час уроку розболілася голова, через що батьки завезли її до лікарні, де її оглянув лікар, виписав ліки. Через тиждень знов приїжджали до лікарні де її оглянув лікар.
В матеріалах кримінального провадження також містяться протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , щодо проведення перевірки обставин нещасного випадку який стався з ОСОБА_6 ;
Протокол допиту свідка ОСОБА_5 , що він є вчителем фізичної культури. Перед уроком провів інструктаж з усіма учнями з техніки безпеки. Під час гри знаходився поруч з учнями, але не міг передбачити, що м`яч полетить в напрямку учениці ОСОБА_21 .
Витяг з ЄРДР до якого 03.04.2020р. внесені зміни в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000224 від 03.07.2018р. з ч.1 ст. 271 КК України на ч.1 ст. 137 КК України.
Рапорт від 07.04.2020 р. складений ст.слідчим СВ Врадіївського ВП, в тому що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження за ст. 137 КК України, було здійснено виїзд до с. Покровське - місця проживання неповнолітньої ОСОБА_6 , де в ході розмови з матір`ю дівчинки ОСОБА_9 остання повідомила, що вона відмовляється писати заяву про залучення її доньки в кримінальному провадженні як потерпілої, а також відмовляється від написання заяви про відмову бути потерпілою.
Вказівки у кримінальному провадженні від 13.05.2020р. надані прокурором ОСОБА_22 щодо призначення повторної судово медичної експертизи щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 та ступеню їх тяжкості, та визначення статусу малолітньої як потерпілої, тощо.
Лист від 20.05.2020р. направлений слідчим через АТ «Укрпошта» (штрихкод 571) на ім`я ОСОБА_23 про необхідність прибуття її до Врадіївського ВП з метою необхідності встановлення процесуального статусу ОСОБА_23 та ОСОБА_16 в даному кримінальному провадженні, як потерпілих .
Повторний лист від 20.06.2020 р. направлений слідчим через АТ «Укрпошта» (штрихкод 072) на ім`я ОСОБА_23 про необхідність прибуття її до Врадіївського ВП з метою необхідності встановлення процесуального статусу ОСОБА_23 та ОСОБА_16 в даному кримінальному провадженні, як потерпілих .
Рапорт від 13.07.2020р. т.в.о. начальника СД складений про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_24 двічі було направлено повідомлення про виклик. 13.07.2020р. ОСОБА_9 з`явилася за викликом, однак повідомила, що будь-яких заяв вона писати не буде. Відповідно заяви про залучення як потерпілої вона не писала. Претензії у неї лише щодо акту про нещасний випадок.
Вказівки у даному кримінальному провадженні від 10.06.2020р. надані начальником ГУ НП в Миколаївській області, в т.ч. щодо проведення огляду місця події, виконання в повній мірі вказівки процесуального прокурора від 07.01.2019р., встановлення особи учня який наніс удар м`ячем ОСОБА_16 , його допиту з даного приводу, з`ясувати обставини в нього проведення інструктажу про заходи безпеки, допиту в якості свідків учнів класу, тощо.
Протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 15.06.2021р., що про нещасний випадок директор Покровської ЗОШ повідомила до відділу освіту та надала акт розслідування нещасного випадку. Безпосередньо перевірку проводила комісія школи. Під час перевірки порушень з боку викладача фізичної культури виявлено не було, так як була надана довідка з лікарні, що дівчинці за станом здоров`я було дозволено відвідувати уроки. Ніяких скарг до відділу освіти від батьків стосовно травмування дітей не надходило.
Рапорт о/у ВП №2 що встановити особу учня який наніс удар м`ячем ОСОБА_16 , медсетри ОСОБА_26 та допитати їх не виявлося можливим.

Постанови слідчого про закриття цього ж кримінального провадження, та їх скасування постановами слідчого судді, останнього разу -08.12.2020р., та прокурором 03.12.2021р.

30.06.2022 року постановою слідчого ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000224 від 03.07.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137КК України закрите. При прийнятті рішення слідча послалася на: 1) протокол допиту батька учениці ОСОБА_27 ОСОБА_11 який претензій немає, з огляду на неотриммання його донькою внаслідок падіння на уроці фізичної культури будь-яких ушкоджень; 2) довідку ЦРЛ про відсутність звернень останньої до лікарні; 3) заяву цього свідка про закриття даного кримінального провадження та відмови від проведення будь-яких слідчих дій з його донькою, проходження СМЕ; 4) акт про нещасний випадок №1 в якому встановлено, що несчасний випадок стався через особисту необережність під час гри у футбол на уроці фізичної культури, внаслідок чого учениці ОСОБА_16 була нанесена м`ячем легка тілесна травма, та що подія розгорталася дуже швидко, і вчитель не зміг запобігти цій ситуації, а також що вчителем перед початком гри недостатньо було відпрацьовано з учнями техніку удару-ловіння м`яча; 5) ухвалу слідчого судді по призначення СМЕ та висновок експерта №610-м , згідно якого у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз «Забій лобно-тім`яної області голови при встановленні ступеню тяжкості не враховувався, так як об`єктивними клінічними даними не підтверджений згідно п.4.6 «правил судово-медиякою висновку СМЕ»; 6)протокол допиту матері потерпілої ОСОБА_16 ОСОБА_9 що претензій морального та матерліьного характеру немає; 7) наказ №44 від 31.10.2017р. про призначення ОСОБА_5 вчителем фізичної культури з 01.11.2017р., та його ж посадову інструкцію №7.
Також у постанові слідча послалася, що оскільки ОСОБА_6 тілесні ушкодження не спричинено, вчителем фізичної культури було проведено інструктаж з техніки безпеки на уроці, досудове розслідування не вбачає в його діях порушень п.2.3,2.4 ІІ розділу та п.4.1.1. УІ розділу посадової інструкції №7, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення за ч.1 ст. 137 КК України.
При цьому врахувавши вищевикладене, визначившись зі складом злочину за ч.1 ст. 137 КК України, та визначенням істотної шкоди, яка є обов`язковою для злочину вказаної категорії (заподіяння легкого тілесного ушкодження неповнолітньому), слідча прийшла до наступного висновку: «враховуючи що диспозиція ч.1 ст. 137 КК України передбачає кримінальну відповідальність за невиконання або не належне виконання професійних чи службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх, внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило істотну шкоду здоров`ю потерпілого, а неповнолітнім ОСОБА_12 та ОСОБА_6 в результаті описаних подій не спричинено істотної шкоди здоров`ю, що вказане у своїй сукупності виключає в діях вчителя фізичної культури ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 137 КК України».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2,284 КПК України).

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання.

Об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст. 137 КК, є невиконання або неналежне виконання особою своїх професійних чи службових обов`язків щодо охорони життя і здоров`я неповнолітніх, що завдало істотної шкоди здоров`ю потерпілого. Під невиконанням або неналежним виконанням професійних чи службових обов`язків щодо охорони життя і здоров`я неповнолітніх слід розуміти недотримання закріплених у відповідних посадових інструкціях, приписах або законах прав та обов`язків службовими та посадовими особами, на яких покладено обов`язок із забезпечення належної охорони життя і здоров`я неповнолітніх, їх добробуту й безпечного проживання і перебування в місцях навчання, праці, відпочинку. Тобто відповідальність за ст. 137 КК настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені у статті наслідки, входили до кола професійних чи службових обов`язків цієї особи.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є наслідки. У частині 1 ст. 137 КК - це істотна шкода здоров`ю потерпілого.
Під істотною шкодою здоров`ю потерпілого у ст. 137 розуміються наслідки у вигляді заподіяння неповнолітньому легкого тілесного ушкодження.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбаченихКПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. Та він же вичерпав існуючи можливості щодо визначення статусу неповнолітніх учениць яким, як стверджує заявник, на уроці були заподіяні тілесні ушкодження, їх повторного допиту, забезпечення їх участі у слідчих діях, проведенні додаткових експертних досліджень з ними на виконання вказівок прокуророа, начальника ГУ НП в Миколаївській області, з огляду на категоричну відмову їх законних представників від вчинення таких.

А тому, доводи скаржника про невиконання вказівок щодо проведення повторної (додаткової) експертизи, з огляду на проведення первинної експертизи без обстеження потерпілої, його сумнівності в правильності ухвали слідчого судді про проведення експертизи, тощо, та наявності у потерпілої ОСОБА_16 тілесних ушкоджень згідно довідок Врадіївської ЦРЛ, також не доводять неповноту досудового розслідування з огляду на вищевивикладені обставини.

Та, за приписами КПК України належним доказом на підтвердження встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є саме висновок експерта.
До того, ж, за даними Врадіївської ЦРЛ відповіді головного лікаря Врадіївської ЦРЛ від 13.09.2018р. №945 наявної у матерілах кримінального провадження учениця ОСОБА_12 в період з 22.01.2018р. по 28.02.2018р. взагалі за медичною допомогою до Врадіївської ЦРЛ не зверталася, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебувала.
А у висновку №610-М від 12.11.2018 р. щодо визначення тілесних ушкоджень в ОСОБА_16 , експерт зробив висновки,що будь-яких тілесних ушкоджень у підекспертної не виявлено. Він же послався що діагноз «Забій лобно-тім`яної області голови, який був поставлений останній у Врадіївській ЦРЛ, при встановленні ступеню тяжкості ним не враховувався, так як об`єктивними клінічними даними не підтверджений згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень».
Пунктом 4.6 цих правил визначено, що судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканини і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не

звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів.

При цьому згідно п. 4.1 цих правил допускається проведення експертизи тільки за медичними документами (без обстеження потерпілого).

Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.137КК України.

Відтак, такі його посилання на незаконність рішення за результатами досудового розслідування, юридично неспроможні.

Його ж твердження про покладення в основу оскаржуваного рішення слідчого ряду доказів, які на його, скаржника, думку є недопустимими (фальсифікованими), та показань свідків які є завідомо неправдивими, тощо, то слід зазначити, що слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, - в даному випадку скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 137 КК України (неналежне виконання обов`язків щодо охорони життя та здоров`я дітей), подана в порядку ст. 303 КПК України, в предмет розгляду за якою не входить вирішення питання недопустимості, фальсифікації чи підробки доказів в матеріалах кримінального провадження.

Відтак слідчий провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів, та відповідають вимогам ст.110 КПК України.
Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених у скарзі вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №2 ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000224 від 03.07.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137КК України, пред`явленої в порядку ст. 303 КПК України відмовити.
Повний текст ухвали проголошено 16.09.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1