Справа № 589/1495/22
Провадження № 1-кп/589/418/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи статус одинокої матері та отримуючи державну допомогу на дітей одиноким матерям, зокрема на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з січня 2021 року проживала разом в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та виховувала з ним спільну доньку ОСОБА_6 .

Про факт спільного проживання з особою, від якої має дитину, ОСОБА_4 в порушення ст. 22 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» не повідомила працівникам Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації (надалі-Управління), як про зміну обставин, що впливають на виплату вказаної допомоги, та протягом періоду спільного проживання з ОСОБА_7 , а саме з січня 2021 року по липень 2021 року, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, умисно 04.01.2022 року особисто подала до Управління заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», яка затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України, при цьому внесла в неї завідомо неправдиву інформацію про те, що вона не проживає з особою, від якої має дитину, не вказавши (замовчавши) відомості про те, що з січня 2021 року мешкає разом з батьком доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким не перебуває в зареєстровану шлюбі, але веде спільне господарство, разом проживає і виховує дитину, та в момент . подачі заяви особисто підтвердила вказані в ній неправдиві відомості працівникам Управління, тобто, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом обману умисно приховала факт ведення спільного господарства, виховання дитини та спільного проживання з особою, від якої має дитину.

Таким чином, ОСОБА_4 в порушення приписів ч. 4 ст. 18-1, ст. 22 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» в період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року незаконно заволоділа бюджетними коштами шляхом отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям, а саме: на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розрахунку на січень - червень по 1216,98 грн. щомісяця та на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розрахунку на січень - червень 2021 року по 698,98 грн. щомісяця, чим завдала матеріального збитку державі в особі Управління на загальну суму 11 495,76 грн.

Крім того, 02.07.2021 року ОСОБА_4 повторно з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення шляхом обману, особисто подала до Управління заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», при цьому внесла в неї завідомо неправдиву інформацію про те, що вона не проживає з особою, від якої має дитину, не вказавши (замовчавши) відомості про те, що з січня 2021 року мешкає разом з батьком доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким не перебуває в зареєстровану шлюбі, але веде спільне господарство, разом проживає і виховує дитину, та в момент подачі заяви особисто підтвердила вказані в ній неправдиві відомості працівникам Управління, тобто, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом обману умисно приховала факт ведення спільного господарства, виховання дитини та спільного проживання з особою, від якої має дитину.

Таким чином, ОСОБА_4 в порушення приписів ч. 4 ст. 18-1, ст. 22 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім» ям з дітьми» в період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року незаконно заволоділа бюджетними коштами шляхом отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям, а саме: на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розрахунку на липень-грудень по 880,67 грн. щомісяця та на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розрахунку на липень-грудень по 383,67 грн. щомісяця, чим завдала матеріального збитку державі в особі Управління на загальну суму 7586,04 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала в повному обсязі та показала, що зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсним обставинам нею вчиненого. ОСОБА_4 підтвердила, що вона дійсно проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 , який є батьком її меншої доньки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченої судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки протиправних діянь, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, має двох дітей, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, за місцем проживання негативно не характеризується, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання: повне визнання обвинуваченої своєї вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити в межах санкцій відповідних статей КК України, за якими вона визнається винною, а саме у виді штрафу за ч. 1 ст. 190 КК України та у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України, застосувавши при визначенні остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому суд вважає можливим, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, особу винної та обставини справи на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченої та слугувати попередженням вчинення нових правопорушень.

Підтвердження наявності судових витрат та речових доказів суду не надано.

24 червня 2022 року Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином у розмірі 19081,80 грн.

В судове засідання представник цивільного позивача не з`явився. Заяв про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як було зазначено вище, представник цивільного позивача в судове засідання не з`явився та клопотання про розгляд позову за його відсутності до суду не подавав.

Від обвинуваченої в порядку ч. 1 ст. 206 ЦПК України письмової заяви про визнання позову не надходило. Обвинувачена усно повідомила в судовому засіданні, що суми коштів, про стягнення яких ставиться питання, вона не має.

З огляду на зазначене, суд залишає цивільний позов Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради без розгляду.

Одночасно суд роз`яснює, що на підставі ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання за:

- ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн;

- ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1