Справа № 638/504/22
Провадження № 1-в/638/144/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
17.01.2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_4 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначив, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 року виконується в Державній установі "Олексіївська виправна колонія (№25)", тобто розгляд його клопотання відноситься до територіальної підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова. Вважає, що є підстави для застосування стосовно нього ст.ст. 81-82 КК України та просить суд задовольнити його клопотання.
В судовому засіданні ОСОБА_4 не був присутнім. Надіслав до суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, в тому числі за вчинення тяжкого злочину. Також після звільнення з місць позбавлення волі в період іспитового строку знову скоїв новий злочин, що свідчить про значну суспільну небезпеку засудженого та схильність останнього до скоєння злочинів. Також, засуджений має п`ять стягнень (в тому числі у вигляді до поміщенння в ДІЗО) за період відбування покарання та не має заохочень, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України засуджений повинен неухильно додержуватися правил поведінки, які встановлені для засуджених. Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Відповідно до характеристики на засудженого від 13.08.2021 за час тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за час відбування покарання в ДУ "Олексіївська виправна колонія (№25)" характеризується негативно, участі в організації виховних заходів та в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня не прагне, позитивного прикладу не подає. Отже, засуджений не довів сумлінної поведінкою та ставленням до праці процес його виправлення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, а також клопотання засудженого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 з наступних підстав.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року менш суворого, призначеного за даним вироком, остаточне покарання призначено у вигляді трьох років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 26 червня 2019 року, кінець строку відбування покарання 26 червня 2022 року.
Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.06.2019 року. З 27.06.2019 року засуджений ОСОБА_4 утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». З 10.09.2020 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».
Згідно з довідкою про стягнення та заохочення засудженого від 13.08.2021 року, ОСОБА_4 має такі стягнення: 25.05.2020 року оголошено догану за нетактове поводження по відношенню до персоналу установу; 24.03.2021 року оголошено догану за неввічливу поведінку до представника адміністрації установи; 04.08.2021 року оголошено сувору догану за неввічливу поведінку до представника адміністрації установи.
Також, згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.09.2021 року на засудженого ОСОБА_4 за порушення режиму було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.
Згідно з постановою начальника державної усатнови "Харківський слідчий ізолятор" про поміщення засудженого до ДІЗО від 17.11.2021 року засудженого ОСОБА_4 за злісне порушення режиму поміщено до ДІЗО строком на сім діб.
Згідно з постановою чергового помічника начальника ДУ "Харківський СІЗО" про тимчасову ізоляцію до 24 годин від 16.11.2021 року засудженого ОСОБА_4 за порушення режиму тимчасово поміщено до окремої камери на 24 години.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є заохочувальною нормою та правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року), умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 року за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він неодноразово притягався до кримінального віповідальності, в тому числі і за тяжкий злочин. Також, вчинив інший злочин під час іспитвого строку. Відповідно до довідки ДУ "Харківський слідчий ізолятор" від 29.11.2021 ОСОБА_4 відноситься до категорії засуджених середнього рівня безпеки для неодноразово засуджених чоловіків.
Пунктом 2 Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Відповідно до витягів з протоколів №30 від 21.07.2021 та №34 від 18 серпня 2021 відповідно засідань комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - у направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України відмовлено, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до характеристики на засудженого від 13.08.2021, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_5 , затвердженої 18.08.2021 начальником ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 , засудженийза час тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за час відбування покарання в ДУ "Олексіївська виправна колонія (№25)" характеризується негативно. За період відбування покарання до робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Також ОСОБА_4 участі в організації виховних заходів та в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту нерганізованість.

Таким чином, вивченням матеріалів особової справи судом встановлено, що відомості, які містяться в них, не підтверджують процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання. Обставини, які з`ясовані судом, не дають підстави для висновку, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування та вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той же строк з моменту отримання ним копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1