Справа № 458/209/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника цивільного позивача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2022 за № 0000139, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясениця Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

встановив:
24 березня 2022 року близько 10.00 год. ОСОБА_5 , з метою незаконної порубки лісу, з корисливих мотивів, будучи в лісовому масиві кварталу № 33, виділ № НОМЕР_1 Прикарпатського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс", що знаходиться на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, умисно, без відповідного на це дозволу, незаконно зрізав бензопилою, шляхом відокремлення від корення, 13 (тринадцять) сироростучих дерев породи "Бук" загальною кубомасою 8,09 м?, чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави розміром 105 649,51 грн, що у шістдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 246 КК України незаконну порубку дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Пояснив, що 24.03.2022 близько 10.00 год пішов до лісу в с. Ясенка-Стецьова Самбірського району Львівської області, де без відповідного дозволу зрізав бензопилою 13 дерев породи "Бук". Під час чого був виявлений працівниками лісової охорони ДЛГП "Галсільліс". Пояснив, що мав намір перекрити дах будинку, який в поганому стані. У вчиненому щиро розкаюється, жалкує про такі свої дії, розуміє, що це незаконно, більше подібного вчиняти не буде, готовий понести покарання. Вказав, що має намір влаштуватись на роботу і буде по мірі можливості частинами сплачувати завдану шкоду за цивільним позовом.

У судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_4 цивільний позов підтримала, просила такий задовольнити повністю.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював і правильно розуміє зміст цих обставин. Прокурор, представник цивільного позивача, в свою чергу, також не оспорювали фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення. Сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

Відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, заслухавши представника цивільного позивача, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, доведена повністю.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, його щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, негативно оцінює свої злочинні дії та їх наслідки, готовий понести покарання призначене судом.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно непрацевлаштований, неодружений, проживає з братом та матір`ю похилого віку.

З урахуванням усіх обставин, досудової доповіді щодо обвинуваченого, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винуватого, обставини справи, поведінку винуватого після вчинення злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо цивільного позову.

Турківською міською радою Самбірського району Львівської області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в розмірі 105 649,51, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні, представник цивільного позивача ОСОБА_4 цивільний позов підтримала, обвинувачений позов визнав.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження було доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Турківської міської ради та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, те, що обвинувачений добровільно завдану шкоду не відшкодував, тому суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є підставним і підлягає до задоволення повністю.

Щодо процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-економічної експертизи (висновок експерта від 15.04.2022 № СЕ-19/114-22/4591-ЕК), то такі становлять 5491,84 грн і підлягають до стягнення з обвинуваченого на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2022 на лісопродукцію в кількості 42 хлистів породи «Бук» - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2022 на сокиру з дерев`яною ручкою - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме, сокиру з дерев`яною ручкою повернути обвинуваченому ОСОБА_5 оскільки в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження той факт, що вона є знаряддям вчинення злочину.

Щодо бензопили марки «GL5200М» червоного кольору з цепкою та шиною, яка є знаряддям вчиненого злочину, і на яку ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2022 накладено арешт, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Бензопила, як зазначив обвинувачений, належить йому і він знав, що використовував її незаконно.

Беручи до уваги те, що обвинувачений знав про незаконне використання бензопили як знаряддя вчинення злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію бензопили марки «GL5200М» червоного кольору з цепкою та шиною, на користь держави.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію бензопили на користь держави, тому арешт накладений на неї скасуванню не підлягає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 96-1, 96-2, ч. 9, 10 ст. 100, 174, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Турківської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (UA0013919, код ЄРДПОУ 38008294, МФО 899998, одержувач Турківська територіальна громада Львівської області, банк - Казначейство України) завдану шкоду в розмірі 105 649,51 грн (сто п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень п`ятдесят одна копійка).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2022 на лісопродукцію в кількості 42 хлистів породи «Бук» - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2022 насокиру з дерев`яною ручкою скасувати.
Речові докази:
- лісопродукцію в кількості 42 хлистів породи «Бук» - повернути законному володільцю Турківському дочірньому лісогосподарському підприємству "Галсільліс".
- сокиру з дерев`яною ручкою повернути засудженому ОСОБА_5 .

Застосувати спеціальну конфіскацію бензопили марки «GL5200М» червоного кольору з цепкою та шиною на користь держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2022 на бензопилу марки «GL5200М» червоного кольору з цепкою та шиною - залишити без змін.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру процесуальні витрати на залучення експерта на суму 5491,84 грн (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна гривня вісімдесят чотири копійки).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 16.06.2022.

Суддя ОСОБА_1