Справа № 517/535/22
Провадження № 1-кп/517/47/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені 12 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Шибка Фрунзівського району Одеської області, українки, громадянки України, не працюючої, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року у громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 виник намір незаконно потрапити на територію України, перетнувши державний кордон поза пунктами пропуску. З цією метою він звернувся до ОСОБА_4 , яка погодилась на прохання ОСОБА_6 , організувати його незаконне переправлення через державний кордон України.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, ОСОБА_4 11.01.2022 розробила план та визначила місце та час перетину ним державного кордону України, а саме 13.01.2022 приблизно о 14 год 00 хв. в районі інформаційного покажчика № 734, біля с. Василівка Роздільнянського району Одеської області та домовилася із ОСОБА_6 , що 13.01.2022 на околиці с. Василівка Роздільнянського району Одеської області, неподалік державного кордону України, вона буде чекати його на власному автомобілі, щоб потім потайки відвезти його до смт Захарівка Роздільнянського району Одеської області.

У подальшому, 13.01.2022 приблизно о 14 год 00 хв. ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаною про те, що перетин державного кордону України здійснюється через спеціальні пункти пропуску розташовані на кордоні України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 , через державний кордон України поза межами існуючих пунктів пропуску для офіційного перетину державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого законами України «Про державний кордон» від 04.11.1991 та «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 порядку перетину особами державного кордону України, своїми вказівками інструктувала ОСОБА_6 , про те, яким чином йому потрібно діяти для того, щоб перетнути державний кордон України, а саме пояснювала ОСОБА_6 , те, як краще підійти до лінії державного кордону України та якнайшвидше, потайки перетнувши його, дістатись до с. Василівка Роздільнянського району Одеської області, де вона буде його очікувати на власному автомобілі марки ВАЗ-2107 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Керуючись вказівками ОСОБА_4 за допомогою мобільного зв`язку, ОСОБА_6 13.01.2022 приблизно о 14 год 00 хв., перебуваючи на території Республіки Молдова, біля с. Колосово, попрямував до державного кордону України, де незаконно його перетнув біля інформаційного покажчика № 734 та потрапив на територію України, а саме до Роздільнянського району Одеської області.

У подальшому, слідуючи вказівкам ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , вирушив в напрямку с. Василівка Роздільнянського району Одеської області, де, згідно попередньої домовленості, біля одного з будинків на нього мала очікувати ОСОБА_7 на власному автомобілі марки ВАЗ-2107 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зустрівшись в обумовленому місці з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , сів до її автомобілю та вони почали рухатися в напрямку смт Захарівка Роздільнянського району Одеської області та в подальшому були зупиненні працівниками Державної прикордонної служби України.

В ході досудового розслідування між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 30 серпня 2022 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст. 332 КК України та призначення покарання за вчинення вказаного правопорушення у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони дійшли згоди звільнити ОСОБА_4 від відбування зазначеного покарання з випробуванням тривалістю визначеним судом та встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість визнала повністю та зазначила, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягала на її затвердженні. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснили, що згодна з викладеними в обвинуваченні фактами. Висновки для себе зробила та в подальшому так вчиняти не буде.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду, зазначивши, що вона є добровільною, укладена в його присутності.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченої, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченої та її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченої.

ОСОБА_4 добровільно повідомила суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме час, місце та спосіб його вчинення.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченої вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони та на її утриманні перебуває 8 неповнолітніх дітей.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисний корисливий злочини, вину визнала, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має 8 неповнолітніх дітей.

Суд приймає до уваги, що обвинувачена вину визнала, розкаялася та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Про щире каяття обвинуваченої беззаперечно свідчить її показання в судовому засіданні, відповідно до яких вона не лише повідомила про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловила щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляла про усвідомлення неприпустимості та протиправності її дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи вказане та беручи до уваги, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання, на її утриманні перебуває вісім неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якої вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 30.08.2022, укладена між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 30.08.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 332 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, накладений ухвалами Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.01.2022, а саме на мобільний телефон марки «Meizu M6T», золотисто-білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; картковий номер мобільного оператора НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10», темно - синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; картковий номер мобільного оператора НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 та на автомобіль марки «ВАЗ 2107», червоного кольору д/з НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 - скасувати.

Речовий доказ, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2107», червоного кольору д/з НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , мешканця с. Дубинове Любашівського району Одеської області та знаходиться в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Meizu M6T», золотисто-білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; картковий номер мобільного оператора НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10», темно - синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; картковий номер мобільного оператора НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_4 , що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: