Справа № 766/1516/21
1-і/214/24/22
У Х В А Л А
Іменем України

12 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001919 від 29.11.2020 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.03.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив про те, що ОСОБА_5 , 29.11.2020 близько 12 год. 20 хв., перебуваючи у кімнаті кв. АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, з метою протиправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, де під час раптового конфлікту, що виник між ним і потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс йому один удар ножем в область черевної порожнини, в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи №19/940 від 27.01.2021 у вигляді: колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва, проникаюча в черевну порожнину, з пораненням тонкого кишечника, виникла від однієї травматичної дії колюче-ріжучим предметом, не виключено, 29.11.2020, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Направлення ранового каналу спереду назад. Не виключається від удару ножем в ліву сторону живота прямим ударом.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя у момент заподіяння.

Окрім доказів причетності до інкримінованого злочину, органами досудового розслідування також вивчено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є: уродженцем м. Херсон, українцем, громадянином України, не одружений, не працюючий, утриманці відсутні, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 11.10.2017 Херсонським міським судом Херсонської області, по ст.185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п.«г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2020 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У подальшому строки дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були продовжені як під час досудового слідства так і при розгляді кримінального провадження в суді.

В останнє, Херсонським міським судом Херсонської області під час судового розгляду кримінального провадження, ухвалою від 18.01.2022, продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 до 19.03.2022 року (включно).

На даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаним із посяганням на життя і здоров`я людини, за яке передбачено покарання строком від 5 до 8 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду).

Крім того, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може мати можливість впливу на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з огляду на те, що вони проживали із останнім по сусідству, свідки є родичами обвинуваченого та ще не допитані у ході судового розгляду.

Так, родини або утриманців у ОСОБА_5 немає, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Характер вчиненого кримінального правопорушення та особа підозрюваного вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу), оскільки останні у ході судового розгляду не допитані.

Також існує і ризик повторення протиправної поведінки (п.12 ч.1 ст.178 КПК України), оскільки ОСОБА_5 неодноразово засуджений, вчинив злочин у період не знятої та не погашеної у передбаченому законом порядку судимості.

За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищевикладене з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник в судовому засіданні, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід щодо нього на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додатки, суд приходить до висновку про необхідність і доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з такого.
В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001919 від 29.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2022 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 19.03.2022 року.
Окрім того, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2022 року визнано неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та роз`яснено, що обраний щодо нього запобіжний захід вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше, ніж на два місяці.
У зв`язку з викладеним, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується 17.05.2022 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.
Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , суд зважає на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену Херсонським міським судом Херсонської області при вирішенні попереднього клопотання у цьому кримінальному провадженні в ухвалі від 18.01.2022 року.
Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є уродженцем м. Херсон, українцем, громадянином України, не одружений, не працює, на утримання дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз 11.10.2017 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п.«г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та переховуватися від суду.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд бере до уваги в сукупності зазначені вище обставини з приводу тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, у рази визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто намагання переховуватися від суду. Вказаний ризик, також, підтверджується відсутністю у обвинувачених утриманців, та тією обставиною, що до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Окрім того, характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто намагання незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки останні у ході судового розгляду не допитані. При цьому, вказаний ризик є обґрунтованим з огляду на те, що свідки та потерпілий проживали із обвинуваченим по сусідству, свідки є родичами обвинуваченого.
Також, існує ризик повторення вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у період не знятої та не погашеної у передбаченому законом порядку судимості.
За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на цьому наполягав обвинувачений та його захисник, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.
Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про необхідність продовження обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.
Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11.07.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений 16.05.2022 року о 13 год. 15 хв.

Суддя ОСОБА_1