1Справа № 335/9885/19 1-кп/335/138/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.06.2021 вироком Запорізького апеляційного суду за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
- 17.06. 2022 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст.309, ст. 71, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року приблизно о 14 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, заздалегідь маючи на меті ввести потерпілого в оману, здійснив дзвінок за номером НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_6 , в ході спілкування з яким повідомив, що у нього знаходяться документи на ОСОБА_6 , які він поверне за винагороду, а саме за грошові кошти в розмірі 1500 гривень, на що потерпілий ОСОБА_6 погодився та направився до терміналу «Айбос», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Патріотична,52, де перевів з використанням вищевказаного терміналу грошові кошти в сумі 1500 гривень на номер телефону НОМЕР_2 , який знаходився у користуванні ОСОБА_4 . В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, отримавши грошові кошти, обіцянку щодо повернення документів потерпілому ОСОБА_6 не виконав, та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1500 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини їх вчинення, зокрема, в частині часу, місця та способу. Вартість грошових коштів не оспорює.
Так, указав, що він знаходячись в компанії дізнався про те, що була знайдена сім-карта від мобільного телефону, номер якого він запам`ятав, та за цим номером чоловік просив за винагороду повернути йому втрачені ним документи, він вирішив зателефонувати та ошукати потерпілого, повідомивши йому про те, що він знайшов його документи, та поверне за те, що потерпілий поповнить його рахунок на 1500 грн. на його мобільний телефон. Після надходження коштів на його рахунок від потерпілого в розмірі 1500 грн., він використав ці кошти на свої потреби.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки повністю погоджується з встановленими обставинами.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином. Цивільний позов не заявляв.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за вище встановлених обставин.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно. У даному провадженні суд провів розгляд виключно в межах пред`явленого обвинувачення прокурором.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено, а також це б порушувало б права обвинуваченого.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. її час, місце, спосіб учинення та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, те, що обвинувачений раніше засуджений, до затримання працевлаштований не був, завдану потерпілому шкоду не відшкодував, з 31.08.2022 року за вироком суду від 17.06.2022 року утримується в державній установі «Божковська виправна колонія № 16».
А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння, в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, та з урахуванням думки прокурора, у мінімальній межі санкції статті.
Оскільки дане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 до постановлення вироку Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 17 червня 2022 року, яким ОСОБА_4 на підставі статтей 71,72 Кримінального кодексу України з урахуванням вироку Запорізького апеляційного суду від 30 червня 2021 року, остаточно призначено покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з 31.05.2022 відповідно до протоколу його затримання за попереднім вироком.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався, оскільки останній відбуває покарання за попереднім вироком.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.
Керуючись ст.ст. 337, 368, 370,373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 2 (двох) років одного місяця позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту його фактичного затримання за попереднім вироком, а саме з 31 травня 2022 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 період знаходження в місцях попереднього ув`язнення з часу затримання 31.05.2022 року до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» без зовнішнього корпусу, імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 та сім-карту оператору «Водафон», переданий до камери збереження речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за належністю.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1