1Справа № 335/5781/22 1-кс/335/2341/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 18.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, в обгрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Пологівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Пологівського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, м. Токмак системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у першій половині квітня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, здійснював патрулювання на території м. Токмак, а також здійснював схиляння до державної зради співробітників ВП №3 Пологівського РУП ГУНП в Запорізькій області - їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_4 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному органі «народній міліції м. Токмак», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

09.08.2022 відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено відповідальність, в тому числі, у вигляді конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на належне підозрюваному майно - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження/перереєстрації вказаного майна, у зв`язку із чим звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, власник майна, щодо арешту якого заявлено дане клопотання, у судове засідання не викликався.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходом забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Встановлено, що, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у підозрюваного ОСОБА_4 у приватні власності перебуває домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, санкцією ч. 2 ст. 111 КК України за вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачено покарання, в тому числі, з конфіскацією майна.
Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2. ст. 173 КПК України, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили, що накладення арешту на майно підозрюваного у даному кримінальному провадженні зазначеним слідчим способом може мати наслідки, які б суттєво позначилися на інтересах підозрюваного або інших осіб.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного із забороною його розпорядження/перереєстрації, з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження/перереєстрації вказаного майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала набрала законної сили 21.09.2022 року

Слідий суддя ОСОБА_1

Секретар ОСОБА_2