Справа №333/7704/21
Провадження №1-кс/333/6/22
УХВАЛА
Іменем України

18 квітня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність начальника Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

У скарзі ОСОБА_3 просить слідчого суддю:

- залучити його до кримінального провадження у якості потерпілого;

- зобов`язати начальника Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області почати досудове розслідування по факту злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ;

- скасувати дію розпоряджень Голів виконавчого комітету Ради народних депутатів Комунарського району м.Запоріжжя від 22.04.1988 року і 19.08.1998 року;

- забезпечити проведення судово-медичної експертизи по з`ясуванню причин смерті ОСОБА_7 ;

- зобов`язати погасити заборгованість з оплати комунальних послуг за проживання у кв. АДРЕСА_1 .

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначив, що у березні 2005 року ОСОБА_8 дозволила проживати у її кімнаті, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , свого співмешканця ОСОБА_9 . За вказаною адресою в одній із кімнат проживала також його матір ОСОБА_7 . У ніч на 18.03.2005 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли вбивство його матері. Так, останній душив подушкою ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 утримувала руки матері костилем останньої та випадково нанесла ОСОБА_7 колоте поранення у живіт. Організатором цього вбивства була ОСОБА_4 , яка хотіла заволодіти кімнатою матері. 17.03.2005 року він ввечері був у матері, переодягав її у нічну сорочку і жодних поранень на животі у останньої не було. 18.03.2005 року під час огляду місця події приймав участь прокурор та експерт. Останній прокурору зазначив, що відбулося вбивство, але прокурор, порушуючи усі вимоги законодавства, не призначив судову експертизу трупу матері, а виписав дозвіл на поховання. Крім того, він помітив, що матір вдягнута у іншу нічну сорочку, ніж, ту в яку він одягав ОСОБА_7 ввечері 17.03.2005 року. Під час огляду у кімнаті матері він знайшов сорочку, в яку вдягнув матір, але вона була у крові. На тілі матері була ромбовидне поранення, тому він зрозумів, що таке поранення було нанесено костилем. Під час поховання він знайдену нічну сорочку, в якій матір була в момент вбивства, та костиль сховав у труну, тому на цей час і необхідно зробити ексгумацію, для того, щоб вилучити знаряддя вбивства та речові докази. Про цей факт він розповів священнику, який порадив йому дев`ять днів мовчати про це, для того, щоб заспокоїти душу померлої. Він так і зробив, тому на десятий день від вбивства все розповів працівникам міліції та прокуратури. У подальшому, 26.05.2005 року дільничний інспектор Комунарського РВ ОСОБА_10 вилучив свідоцтво про смерть матері та амбулаторну картку останньої, але жодних процесуальних документів з цього факту не складав. Далі, використовуючи підроблені документи,ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заволоділи кімнатою, яка належала його матері. На теперішній час кімнатою користується ОСОБА_6 , який не сплачує за комунальні послуги.

У судове засідання скаржник не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд неодноразово намагався викликати скаржника у судове засідання.
Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За такого, враховуючи неодноразові неявки скаржника у судове засідання, беручи до уваги тривалий час перебування скарги у провадженні судді, а також, що скаржник вже надавав особисті пояснення по скарзі у судовому засіданні і в матеріалах скарги є всі необхідні документи для її розгляду, суд вбачає за доцільне розглянути скаргу за відсутності останнього.
Прокурор і особа, дії якої оскаржуються, будучи своєчасно повідомленими про час і місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Від особи, дії якої оскаржуються, 29.12.2021 року до суду надійшли матеріали ЄО №6555 від 24.03.2021 року, списані до справи №1741, та матеріали ЄО №6751 від 26.03.201 року, списані до справи №1741. 14.01.2022 року скаржник з ними ознайомився. 31.01.2022 року до суду надійшов висновок №5955 від 27.04.2016 року (ЄО №51874 від 29.03.2016 року).
У судовому засіданні, яке відбулося 14.01.2022 року, скаржник підтримав скаргу з підстав, викиданих у ній, просив її задовольнити.
Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги з додатками, наданіначальником Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.
При розгляді скарги судом також досліджувалися матеріали судових справ №812/5434/2012, №333/1780/21, №333/1850/21. Аналіз змісту цих справ дозволяє зробити висновок, що доводи викладені в скарзі вже були піддані судовому контролю при розгляді попередніх скарг ОСОБА_3 . За результатами розгляду скарг були винесені судові рішення, які набули чинності.

Так, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Частиною 3 ст.26 КПК України визначено, що слідчі судді, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

У скарзі ОСОБА_3 відсутня чітка вимога щодо внесення певних відомостей до ЄРДР, хоча його вимоги про зобов`язання начальника Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області провести досудове розслідування за фактом злочинних дійОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , свідчить про те, що ОСОБА_3 фактично саме оскаржує бездіяльність посадових осіб з приводу невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.
За змістом ч.ч.1, 4 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
З аналізу матеріалів перевірок за звернення ОСОБА_3 , вбачається, що останній неодноразово звертався до відділу поліції, останній раз 26.03.2021 року.
12.04.2021 року начальник Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_3 , що останній звертався 29.03.2016 року з аналогічною заявою, під час перевірки якої, факти, викладені у його зверненні не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Аналіз першого речення ч.1 ст. 214 КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинений злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях такі дані відсутні, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Із заяви ОСОБА_3 , з якою він звернувся до відділу поліції вбачається, що останній фактично посилається на минулі свої звернення. В заяві ОСОБА_3 , на думку слідчого судді, відсутні об`єктивні дані, що дійсно вказують про вчинення злочину (відсутня суспільна небезпека відповідно до положень ч.1 ст.2 КК України та відсутні обставини, що свідчать про вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення).

Таким чином, аналізуючи зміст скарги та заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей, викладених у заяві останнього від 26.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Розглянувши інші вимоги ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов до такого.

Відповідно до статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55 - 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого - учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Водночас у частині 6 статті 55 КПК України передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні. Згідно з положеннями цієї норми, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Таким чином, чинний КПК України передбачає юридичну фікцію, відповідно до якої інша особа визнається власне потерпілим, хоча їй безпосередньо не заподіяна шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення. Водночас КПК України закріплює перехід до такої особи не тільки прав потерпілого, а й перехід самого процесуального статусу потерпілого.

На цей час відсутні дані, які б вказували, що ОСОБА_3 є потерпілим по кримінальному провадженню, пов`язаному із смертю його матері.

Таким чином, не маючи процесуального статусу потерпілого або іншого учасника провадження ОСОБА_3 позбавлений права на подання клопотання про призначення експертизи.

Крім того, суд звертає увагу скаржника, що стаття 303 КПК України встановлює, які рішення дії чи бездіяльність слідчого та прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя не наділений повноваженнями скасовувати дію розпоряджень Голів виконавчого комітету Ради народних депутатів Комунарського району м.Запоріжжя від 22.04.1988 року і 19.08.1998 року та зобов`язувати погасити заборгованість з оплати комунальних послуг. Задля захисту прав і інтересів скаржника в цих правовідносинах останній, в залежності від фактичного складу відповідних правовідносин, може звернутися до суду в порядку цивільного або адміністративного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відмовити повністю.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1