Справа № 686/8588/22
Провадження № 1-кс/686/3754/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за її заявою.

В обґрунтування скарги вказує, що 12.02.2022 нею було направлено на електронну пошту до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею Летичівського районного суду ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 .

Зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування

Просить зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Скаржниця у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд скарги у її відсутності, вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідча суддя визнала можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Із наданих сканокопій матеріалів за заявою ОСОБА_3 слідує, що остання звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка датована 12.02.2020 року та зареєстрована у ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому 14.02.2022 за № 324зкп.

У заяві вказала про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365 КК України суддею ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_5 .

Зазначає, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000241. Однією із осіб, що вчинила відносно неї злочин, була гр. ОСОБА_7 , що раніше працювала в прокуратурі Летичівського району, яку раніше очолював прокурор ОСОБА_8 , а нинішній суддя Летичівського районного суду.

Суддя Летичівського районного суду ОСОБА_4 та прокурор Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 вчиняли на неї тиск та шантажували з метою змусити її примиритися із подружжям ОСОБА_9 .

У зв`язку із тим, що скаржниця не піддавалася шантажуванням та погрозам, залякуванням, з 2015 року стосовно неї почалася дискримінація з боку керівництва Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, примушування до виконання незаконних вказівок, зокрема до виконання рішення судді Летичівського районного суду ОСОБА_10 , які не підлягали виконанню і були прийняті з порушенням законодавства.

Вказує, що керівник ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_11 подав завідомо неправдиву заяву про ніби-то вчинений ОСОБА_3 злочин.

З ініціативи ОСОБА_5 , який діяв з перевищенням повноважень, безпідставно було відкрито кримінальне провадження № 0000010, а суддя Летичівського районного суду безпідставно виніс незаконну ухвалу 08.05.2019, згідно якої у ОСОБА_3 11.05.2019 було проведено обшуки в квартирі та офісі.

Зазначає, що сфабриковане кримінальна провадження № 0000010 було закрито.

Листом № 324зкп від 14.02.2022 заявниці було направлено відповідь, якою їй фактично відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення, оскільки не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій судді Летичівського районного суду ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 за відповідними статтями КК України.

Звернено увагу, що ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому уже розглядалося аналогічне звернення з тих же питань, за наслідком якого прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР та ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/31927/20 вказане рішення залишено в силі.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_3 про вчинення суддею Летичівського районного суду ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 кримінальних правопорушень не містить конкретних фактичних даних, які б могли свідчити про можливе вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень.

Так, ч. 1 ст. 365 КК України встановлено кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб передбачено ст. 364 КК України.

Доводи ОСОБА_3 про безпідставне відкриття кримінального провадження з ініціативи прокурора ОСОБА_5 спростовуються інформацією, викладеною скаржницею у тій же заяві про вчинення злочину про те, що кримінальне провадження було відкрито на підставі заяви керівника ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_11 .

Окрім того, положеннями ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

А тому твердження ОСОБА_3 про перевищення повноважень прокурором ОСОБА_5 не ґрунтується на нормах КПК України.

Жодних доказів того, що постановляючи ухвалу про надання дозволу на проведення обушку, суддя ОСОБА_4 діяв не у спосіб, передбачений КПК України або з порушенням норм, передбачених ст.234-235 КПК України, ОСОБА_3 не наведено.

Окрім того, частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Підстави для дисциплінарної відповідальності судді визначені ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За наявності обґрунтованих підстав, що визначені вище, скаржниця наділена правом ініціювати питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності за допущені процесуальні порушення.

Таким чином, аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення прокурором ОСОБА_5 та суддею Летичівського районного суду ОСОБА_4 кримінальних правопорушень ґрунтуються на її суб`єктивній незгоді із прийнятими рішеннями як прокурора, так і судді в межах кримінального провадження № 0000010.

Разом з тим, процесуальна діяльність прокурора та судді в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження процесуальних дій та рішень прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

Інші факти, викладені у заяві, як-от, доведення ОСОБА_3 до самовільного її звільнення; примушування до виконання судового рішення судді Летичівського районного суду ОСОБА_10 , яке, на думку скаржниці, було прийнято з порушенням законодавства тощо не свідчать про існування обставин, які дають підстави для кваліфікації відповідних діянь за нормами КК України.

Окрім того, слідча суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 зверталася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2020, де серед іншого, також викладала наступні відомості, які, на її думку, свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а саме: про відкриття кримінального провадження № 0000010 на підставі заяви начальника ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_11 при активній участі прокурора ОСОБА_5 ; винесення завідомо неправосудної ухвали слідчим суддею Летичівського районного суду ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000010 про проведення у неї обшуків.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/31927/20, яка відповідно до ч. 2 ст. 532 КПК України, набрала законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції про залишення її без змін, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя