Справа № 369/3379/22
Провадження №1-кс/369/552/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 09.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2022 о 17 год. 40 хв., між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розпиття алкогольних напоїв, стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 перебуваючи у тому ж місці, у той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючі настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою нанесення тілесних ушкоджень, за допомогою ножа наніс один удар в область грудної клітини потерпілому ОСОБА_7 , чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини зліва з пораненням серця, лівобічний гемоторакс, кардіогенний шок, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , був доставлений до хірургічного відділення КНП БСР «Бородянська ЦРЛ».

09.01.2022 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.01.2022 слідчим за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загальці Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується: протокол огляду місця події від 09.01.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 10.01.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 10.01.2022,протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 10.01.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10.01.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 10.01.2022,протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 09.01.2022, постанова про визнання в справі речових доказів від 10.01.2022,постанова про освідування особи від 09.01.2022, протокол освідування особи від 09.01.2022, довідка з Бородянської ЦРЛ від 10.01.2022, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.01.2022, протоколом слідчого експерименту проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 10.01.2022 та інші матеріалами в їх сукупності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2022 року у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 березня 2022 року включно.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2022 року у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 травня 2022 року включно.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Відповідно до ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється та який за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Так, підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не одружений, не має на утриманні дітей та інших осіб, які б перебували на його утриманні. Відповідно підозрюваний не має таких міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання, або переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків у цьому кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, проживає разом з потерпілим за однією адресою. Свідки у кримінальному провадженні є жителі с. Качали Бучанського району, тобто мешканці одного населеного пункту з підозрюваним. У зв`язку з цим підозрюваний може здійснювати вплив на останніх, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які заявлені при обрані даного виду запобіжного заходу та на даний час не зменшилися і продовжують існувати, що дає достатні підстави прокурору звернутися з даним клопотанням до слідчого судді.
У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдане за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Тимошенко проти України»» вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено військовий стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальному продовжено до 25 травня 2022 року включно.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2022 року у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 березня 2022 року включно.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2022 року у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 травня 2022 року включно.
На даний час у даному кримінальному провадженні, згідно ст. 290 КПК України 02.03.2022 сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Однак, закінчити досудове розслідування та звернутись до суду з обвинувальним актом не представилось за можливе, зокрема і з обставин, зазначених вище воєнний стан та збройна агресія РФ відносно України.

Підсумовуючи викладене, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Тому прокурор просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд продовжити строк тримання під вартою.
У судовому засідання підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2022 року продовжено відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів до 05.05.2022р.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.
Підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, які були встановлені ухвалою слідчого судді від 07.03.2022 року року, не змінились. Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні не зменшилися.
Підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів у слідчого судді відсутні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, у зв`язку із введеним воєнним станом на території України, на даний час не представляється можливим закінчити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки неможливо виконати вимоги ст. 290 КПК України в частині надання доступу сторонам до матеріалів кримінального провадження з метою їх ознайомлення, а також не представляється можливим вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Статтею 197 КПК передбачено, що строк дії ухвали про продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати 60 днів. Такий строк може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Таким чином, існують передбачені законом підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Крім іншого, слідчим суддею враховується, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Беручи до уваги те, що відповідно до статті 290 КПК України органом досудового розслідування було відкрито матеріали кримінального провадження та відповідно існують обставини що унеможливлюють закінчення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, та відповідно необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183,186, 193, 197, 199, 309 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, а саме до 01 липня 2022 року (включно), але не більше строків досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду проголошено 04.05.2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1