ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/397/22 Справа № 204/7558/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання катуванням, нелюдським та принижуючим гідність поводженням відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі, та про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на строковий вид покарання, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року заяву засудженого ОСОБА_8 про визнання катуванням, нелюдським та принижуючим гідність поводженням відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі, та про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на строковий вид покарання, - залишено без задоволення.
Рішення суду обґрунтовано тим, що на момент розгляду даної заяви засудженого, необхідних змін до національного законодавства на виконання рішень ЄСПЛ, Рішення Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 від 16.09.2021 року, законодавчим органом не внесено, порядок та умови перегляду призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі нормативно не визначені (в порядку ст. 537 КПК України), тому суд позбавлений можливості розглянути питання про заміну призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на певний визначений строк позбавлення волі, як про це просить заявник.
Засуджений ОСОБА_8 не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки не було надано часу на конфіденційну бесіду з захисником.
Також вказує, що судом не було повідомлено його про дату розгляду справи та суть провадження, яке буде розглядатись.
Вважає, що ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року суперечить практиці ЄСПЛ та Конституційного суду.
На думку апелянта суд зобов`язаний застосувати до нього положення ст. 81, 82 КК України.
Вказує на те, що в національному законодавстві існують всі правові механізми для втілення рішень ЄСПЛ та Конституційного суду України.
Засуджений ОСОБА_8 в черговий раз відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Враховуючи, що внаслідок введення на території України воєнного стану конвоювання засуджених, які утримуються під вартою, до суду не відбувається, думку захисника та прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності засудженого ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, думку захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2013 року, ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 146 ч.2, 153 ч.2, 115 ч.2 п.12, 115 ч.2 п.9, 12, 13, 70 КК України, до довічного позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 09.05.2012 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.02.2020 року, змінено вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2013 року, виключено з резолютивної частини вироку призначення покарання за п.12 ч.2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі, як винесене надмірно. На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_8 до покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, за період з 09.05.2012 року по 09.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 01.11.2016 року, та з 15.08.2017 року по 27.02.2020 року. В решті вирок залишено без змін.
Вирок суду набрав законної сили 27 лютого 2020 року.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що довічне позбавлення волі є катуванням, нелюдським та принижуючим гідність поводженням, а його застосування суперечить нормам Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є слушими, з огляду на наступне.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 травня 2019 року у справі № 757/12726/18-ц (п.36) звернула увагу на те, що 12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України». У цьому рішенні Європейський Суд визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить ст. 3 Конвенції.
Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних підставах, а також, щоби дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачити, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ (§194).
Однак, на даний час система перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі не реформована, зміни до законодавства не внесені, тому на даний час відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким особам, що відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.
Крім того, суд не є законодавчим органом, а діє лише в межах чинного законодавства України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а тому, без відповідного порядку та повноважень, не наділений правом перегляду покарання у виді довічного позбавлення волі. При цьому суд позбавлений можливості визначити, який строк необхідно відбути засудженим до довічного позбавлення волі,якщо підходити до кожного засудженого індивідуально, а тому колегія суддів погоджується, що чинне законодавство України не має механізму захисту осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги засудженого про допущення судом першої інстанції права на захист, зокрема неповідомлення останнього про дату, час, місце та суть судового розгляду, а також ненадання можливості конфіденційного спілкування з адвокатом, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів провадження, 11 жовтня 2021 року за місцем перебування ОСОБА_8 в ДУВП № 4 було направлено повідомлення про дату, час та місце судового розгляду заяви засудженого (ар.пр. 7).
Під час судового засідання 26.10.2021 року, в присутності ОСОБА_8 , головуючим було оголошено, яка справа буде розглядатися та було вирішено питання про призначення засудженому захисника з Регіонального центру надання безоплатної правової допомоги в Дніпропетровській області (ар.пр.11,12).
28 жовтня 2021 року засудженому, за місцем його перебування, направлено повідомлення про призначення судового засідання за заявою останнього, на 26.10.2021 року (ар.пр.14).
В судовому засіданні, за участю засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , будь-яких заяв чи клопотань від сторони захисту, зокрема і щодо надання можливості конфіденційного спілкування засудженого із захисником, суду заявлено не було.
Отже, порушень права засудженого ОСОБА_8 на захист, допущено не було.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки місцевого суду та були безумовною підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а рішення суду є обґрунтованим і скасуванню або зміні не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4