Справа № 202/3091/22
Провадження № 1-кп/202/293/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене 21.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 у відношенні:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирна Долина Олександрівського району Донецької області, громадянина України, має середню освіту, працює менеджером зі збуту ТОВ «НП Спецтехнології», одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є пенсіонером, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, групи інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 близько о 16 годині 20 хвилин, у темний час доби, водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині дороги вулиці Олекси Тихого, в напрямку від вул. Паркова до вул. Аероклубна в м. Краматорську Донецької області. Під час руху вказаним напрямком, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», перед ним, в правій смузі руху став знижувати швидкість та зупинився попутний автомобіль «Hyundai I30» реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого пропускав пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась пішохідним переходом, справа-наліво відносно напрямку його руху.

При проїзді вказаного пішохідного переходу, водій ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно якого: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, маючи можливість спостерігати за діями водія автомобіля, який рухався у правій смузі руху у попутному напрямку та зменшив швидкість і зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість і не зупинився, внаслідок чого, передньою правою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась справа-наліво відносно напрямку його руху, в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», та яка в момент наїзду знаходилась лівою боковою стороною свого тіла до автомобіля під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаної події пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднана тупа травма голови і лівої гомілки: відкрита черепно-мозкова травма: забита рана і садна правої тім`яно-скроневої області голови, припухлість м`яких тканин і синець лобної області голови, синці повік обох очей, переломи кісток склепіння і основи черепа, двостороння сліди), крововиливи під м`якими мозковими оболонками з розмозженням кори на зовнішній поверхні лівої скроневої частки, верхньо-зовнішньої поверхні лобової та скроневої часток правої великої півкулі головного мозку, осередкові крововиливу в області кори нижніх поверхонь лобових часток під вираженими крововиливами. півкуля головного мозку; закриті переломи обох кісток лівої гомілки в області головки малогомілкової кістки, виражені крововиливи в м`яких тканинах зовнішньої поверхні лівого стегна, лівої гомілки, крововиливи в м`яких тканинах задньо-внутрішньої поверхні правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів, в умовах дорожньо-транспортної пригоди при наїзді легкового автомобіля на пішохода, і щодо живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Причиною смерті ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у травматологічному відділенні КНП «Міська лікарня № 3 м. Краматорська», стала: отримана поєднана тупа травми голови та лівої гомілки з утворенням переломів кісток лівої гомілки, переломом кісток склепіння та основи черепа з забиттям головного мозку, ускладненою розвитком набряку головного мозку та легенів і знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Допущені водієм ОСОБА_8 порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 21.01.2022, приблизно о 16 годині 20 хвилин у темний час доби, він повертався додому по проїжджій частині дороги вулиці Олекси Тихого, в напрямку від вул. Паркова до вул. Аероклубна в м. Краматорську Донецької області. Дорожне покриття було мокре. Він рухався із увімкненим світлом фар у лівій смузі бачив, що сусідні автомобілі призупиняють рух, однак, через те, що він не бачив ОСОБА_9 , не зупинив транспортний засіб. Підтвердив, що не вжив всіх заходів щоб уникнути зіткнення. Після скоєння дорожньої транспортної пригоди одразу викликав лікарів та не залишив місця пригоди. В подальшому він пропонував в потерпілому відшкодувати матеріальну шкоду, однак ОСОБА_5 відмовився, зазначивши, що простив його, про що було укладено «акт прощення». У вчиненому щиро розкаявся, засудив свою поведінку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що загибла в наслідок ДТП ОСОБА_9 була його дружиною. Фактичні обставини справи йому не відомі, оскільки він не перебував на місця вчинення ДТП. 21.01.2022, приблизно о 16 годині 20 хвилин йому зателефонували співробітники поліції та повідомили, що 21.01.2022 на його дружину ОСОБА_9 скоїв наїзд водій ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В наслідок дорожньої транспортної події 24.02.2022 його дружина ОСОБА_9 загинула. Цивільний позов не заявлений, обвинувачений пропонував матеріальну допомогу у сумі 15 000 гривень, однак він простив ОСОБА_8 , що підтверджується наданим суду «актом прощення», у зв`язку із чим не має до обвинуваченого ОСОБА_8 претензій матеріального та морального характеру. У зв`язку із викладеним просив суд ОСОБА_8 суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортним засобом.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_8 і потерпілий ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд,, враховуючи специфіку вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення вважає за доцільне встановити скорочений порядок дослідження доказів по справі в такому порядку: допитати обвинуваченого, потерпілого, дослідити письмові докази по справі щодо наявності та обсягу судових витрат (а.с. 72, 80), висновки судово-медичної експертизи (а.с. 67-70), судової авто-технічної експертизи (73-78), судової експертизи технічного стану транспортного засобу (а.с. 81-89), матеріали, що характеризують особу а також «акт прощення». Дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд вважає недоцільним.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 17 від 16.02.2022 встановлено що при дослідженні трупа ОСОБА_9 встановлено: поєднана тупа травма голови і лівої гомілки: відкрита черепно-мозкова травма: забита рана і садна правої тім`яно-скроневої області голови, припухлість м`яких тканин і синець лобної області голови, синці повік обох очей, переломи кісток склепіння і основи черепа, двостороння сліди), крововиливи під м`якими мозковими оболонками з розмозженням кори на зовнішній поверхні лівої скроневої частки, верхньо-зовнішньої поверхні лобової та скроневої часток правої великої півкулі головного мозку, осередкові крововиливу в області кори нижніх поверхонь лобових часток під вираженими крововиливами. півкуля головного мозку; закриті переломи обох кісток лівої гомілки в області головки малогомілкової кістки, виражені крововиливи в м`яких тканинах зовнішньої поверхні лівого стегна, лівої гомілки, крововиливи в м`яких тканинах задньо-внутрішньої поверхні правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів, в умовах дорожньо-транспортної пригоди при наїзді легкового автомобіля на пішохода, і щодо живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Смерть потерпілої ОСОБА_9 настала в результаті отриманої травми голови і лівої гомілки з утворенням переломів кісток лівої гомілки і кісток склепіння і с основи черепа з забиттям головного мозку, ускладненим розвитком набряку головного мозку і легенів і знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок самостійного падіння зі становища стоячи виключається у вигляді характеру та локалізації тілесних ушкоджень (а.с. 67-70).
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи№ СЕ-19/105-22/2304-ІТ від 25.04.2022 встановлено, що з технічної точки зору . в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 . Повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху, тобто, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому , на сусідній смузі руху, зменшив швидкість руху та зупинився транспортний засіб, водій ОСОБА_8 повинен був зменшити швидкість і зупинитись, щоб надати дорогу пішоходу, яка перетинала проїжджу частину. З технічної точки зору, водій автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігання даної дорожньої транспортної події. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідність вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху (а.с. 73-78).
Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ -19/105-22/2152-ІТ від 25.04.2022 встановлено, що рульове управління автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент дорожньої транспортної пригоди, знаходилось у працездатному стані і виконувало покладені на нього функції. Гальмівна система автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент дорожньої транспортної пригоди, знаходилась у працездатному стані і виконувала покладені на неї функції. Ходова частина автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент дорожньої транспортної пригоди, знаходилась у працездатному стані і виконувала покладені на неї функції. З технічної точки зору, до моменту виникнення дорожньої транспортної події технічні системи автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та її елементи, які могли вплинути на керованість та курсову стійкість автомобіля марки «BMW 318 I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані і виконували покладені на них функції. (а.с.81-89).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.01.2022 встановлено, що ОСОБА_8 перебуває у тверезому стані (а.с. 98).
Відповідно до «акту прощення» вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 не має до ОСОБА_8 матеріальних та моральних претензій. (а.с. 42-44).
Всі перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_5 , та дослідивши письмові докази по справі щодо наявності та обсягу судових витрат (а.с. 72, 80), висновки судово-медичної експертизи, судової авто-технічної експертизи судової експертизи технічного стану транспортного засобу, матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми необережними діями порушив п. 18.4 Правил дорожнього руху України, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є внутрішньо переміщеною особою та має постійне місце проживання (а.с. 103-104), працює (а.с. 99), є пенсіонером за віком та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 91), одружений (а.с. 92, 93-94), раніше не судимий (а.с. 106), позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 99), вину визнав, щиро розкаявся.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки у відповідності з ч. 1 ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_8 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Вимогами ч.1, 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 має тривалий стаж керування транспортними засобами (а.с. 95), дорожньо-транспортну пригоду скоїв у тверезому стані (а.с. 98), протягом року до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягався, що не оспорюється сторонами.
Порушення ОСОБА_8 вимог пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, в наслідок який він скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_9 , яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди загибла, не мають характеру, вочевидь явних та грубих, разом із тим, спричинили тяжкі наслідки.
Крім того, суд враховує те, що обвинувачений, за характером своєї професійної діяльності виконує обов`язки, пов`язані із пересуванням на власному транспортному засобі (а.с. 105), отже керування автомобілем є необхідною умовою для отримання ним прибутку та забезпечення належного існування родини.

Також, судом враховано той факт, що ОСОБА_8 з дружиною є внутрішньо-переміщеними особами в наслідок збройної агресії російської федерації та мешкають у м.Кременчук Полтавської області, де нині винаймають житло (а.с. 103,104). ОСОБА_8 разом із дружиною є особами досить зрілого віку (а.с. 90-92), а тому існує вірогідність керування ним транспортним засобом для евакуації, у разі такої необхідності.

Також суд враховує позицію потерпілого, який не вважає необхідним при призначенні ОСОБА_8 окрім основного покарання, застосувати також додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Вказані обставини у своїй сукупності приводять суд до висновку про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 27.01.2022 по справі 234/664/22 (провадження 1-кс/234/584/22) (а.с. 62-63) на транспортний засіб автомобіль «BMW 318 I» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Цивільний позов не заявлений. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 27.01.2022 по справі 234/664/22 (провадження 1-кс/234/584/22) на транспортний засіб автомобіль «BMW 318 I» державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 .

Речові докази:
-автомобіль «BMW 318 I» державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити у власника ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ -19/105-22/2152-ІТ від 25.04.2022, які згідно довідки складають 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки, судової авто-технічної експертизи№ СЕ-19/105-22/2304-ІТ від 25.04.2022, які згідно довідки складають 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки в дохід держави.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1