Справа № 761/9711/22
Провадження № 1-кс/761/5498/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою щодо забезпечення в кримінальній справі №20-3308 можливого цивільного позову від 15 травня 2003 року, винесеної старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві майором ОСОБА_5
СУ ГУ МВС України в м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінальної справи № 20-3308, порушеної, за фактом заподіяння майнової шкоди в особливо великих розмірах Управлінню Магістральних Газопроводів «Черкаситрансгаз» у 1999 році.
У рамках досудового розслідування кримінальної справи за правилами, передбаченими КПК України 1960 року, постановою щодо забезпечення в кримінальній справі можливого цивільного позову, винесеної старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві майором ОСОБА_5 від 15 травня 2003 року було накладено арешт на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .
02 червня 2022 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного вищезазначеною постановою слідчого.
Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінальної справи №20-3308, постановою щодо забезпечення в кримінальній справі можливого цивільного позову, винесеної старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві майором ОСОБА_5 від 15.05.2003 року було накладено арешт на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 . На думку заявника, у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки рішення щодо арешту майна було прийнято у 2003 році. Заявник зазначає, що він є добросовісним власником арештованого будинку, що було встановлено у ході слідства, оскільки процесуального статусу у даній справі він не набув. Вказує, що наявність арешту фактично унеможливлює вільне володіння, користування та розпорядження належним йому будинком. Звертає увагу слідчого судді на те, що всі строки досудового розслідування у даній справі вже давно завершились.
Представник власника майна в судове засідання не прибув, однак, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, зазначає наступне.
На момент звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, досудове розслідування кримінального провадження, в якому знаходяться матеріали кримінальної справи № 20-3308, триває та здійснюється СУ ГУ МВС України в м. Києві. Оскільки, в силу п. 10 Перехідних положень КПК України, досудове розслідування у вказаній справі повинно здійснюватись за правилами, передбаченими КПК України 2012 року, слідчий суддя, з метою забезпечення прав власника майна, у відповідності до принципу правової визначеності, вважає за необхідне розглянути подане клопотання за правилами, передбаченими КПК України 2012 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що питання про арешт майна вирішено постановою слідчого від 15 травня 2003 року, беручи до уваги, те що прокурор не надав доказів того, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, інтереси досудового розслідування виправдовують необхідність такого обмеження законних прав ОСОБА_4 , як накладення арешту на належне йому майно, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує права ОСОБА_4 на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , відпала потреба.
Керуючись ст. ст.170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1