Справа № 536/645/21
Провадження №1-кп/524/91/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кременчука кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 22.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 та обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжного заходу неможливо, ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують до теперішнього часу.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який підтримав своє клопотання, захисника ОСОБА_6 , яка заявила клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 , оскільки остання втратила статус підозрюваної особи і на даний час її статус не з`ясований у зв`язку з неврученням зміненого повідомлення про підозру від 20.04.2021 року, якою на переконання сторони захисту нівельовано підозру від 23.02.2021 року , обвинувачену ОСОБА_9 , яка підтримала думку свого захисника, захисника ОСОБА_7 , який просить суд застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, так як прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені , доводи прокурора ґрунтуються на припущеннях , обвинуваченого ОСОБА_8 який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Підставою для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час досудового розслідування та судового провадження стало доведення перед судом ризиків передбачених, пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачена, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, а також вчинити подібне кримінальне правопорушення.
Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченої під вартою.
Вказані ризики та твердження обґрунтовані таким: ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, який відповідно до вимог ст..12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. При цьому обвинувачена має на утриманні двох малолітніх дітей, які виховуються її батьками , офіційно не працює та не має офіційного доходу.
Наведені обставини, які встановлені та доведені під час судового засідання, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 не змінилися.
Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченої, тяжкість висунутого обвинувачення, відсутність у обвинуваченої офіційних та законних доходів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Вищезазначені обставини на переконання суду є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченої ОСОБА_9 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання цим ризикам.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 , суд приходить до наступних висновків .
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК притягненням до кримінальної відповідальності є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, де здійснення повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень прокурора (або слідчого) під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, без чого за вимогами процесуального закону відносно особи не може бути складено обвинувальний акт в кримінальному провадженні. В подальшому згідно ст. 337 цього Кодексу судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Тобто , правовим наслідком повідомлення про підозру особі уповноваженою на те особою, є притягнення її до кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом та набуття статусу підозрюваної в кримінальному провадженні .
В той же час, зміна раніше повідомленої підозри не тягне за собою втрати відповідного статусу підозрюваної в кримінальному провадженні, оскільки чинним КПК втрата статусу підозрюваної пов`язана виключно з закриттям провадження з підстав передбачених ст.284 КПК , або набуттям статусу обвинуваченої та постановленням вироку. Наразі ОСОБА_9 у кримінальному провадженні має статус обвинуваченої. Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
З огляду на наведене, суд вважає помилковим твердження сторони захисту , що повідомлення про зміну підозри від в 20.04.2021 року, яке на думку сторони захисту не вручене обвинуваченій ОСОБА_9 , нівелює підозру від 23.02.2021 року та остання втратила статус підозрюваної особи .
З огляду на вищенаведене, клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Відтак, зважаючи на викладене вище , зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_9 під вартою на 60 (шістдесят) днів.
Щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , судом встановлено , що підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час досудового розслідування та судового провадження стало доведення перед судом ризиків передбачених, пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, а також вчинити подібне кримінальне правопорушення.
Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Вказані ризики та твердження обґрунтовані таким: ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, який відповідно до вимог ст..12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. При цьому обвинувачений не одружений , не працює, не має офіційного доходу, не має міцних соціальних зав`язків , раніше неодноразово судимий , має непогашені судимості .
Наведені обставини, які встановлені та доведені під час судового засідання, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 не змінилися.
Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, відсутність у обвинуваченого офіційних та законних доходів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Вищезазначені обставини на переконання суду є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання цим ризикам.
Заявлені стороною обвинувачення ризики, залишаються триваючими та не спростовані, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відтак, зважаючи на викладене вище , зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 (шістдесят) днів.
З огляду на вищенаведене, клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні .
Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372,392,394 ч.5 , 395 ч.2 п.11, КПК України суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання , заявлене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити на 60 (шістдесят) днів -до 09 липня 2022 року включно дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання, заявлене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити на 60 (шістдесят) днів -до 09 липня 2022 року включно дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченими які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали .

Головуючий суддя : ОСОБА_10

Судді : Ліна ОБРЕВКО

Олександр ГУСАЧ