ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1863/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003071 від 20.09.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0003071 від 20.09.2022, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо підроблення від її ім`я нотаріальної довіреності на розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 29.01.2021, зареєстрована в реєстрі за № 82.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було посвідчено договір купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 4779.

Так, згідно вищезазначеного договору купівлі-продажу квартира належить продавцю на підставі наступних документів:

- 1/2 (одна друга) частка - на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 24.02.199 бюро по приватизації Виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління Господарського управління КМ України, згідно із розпорядженням (наказом) від 23.02.1995 №1702, дублікат якого виданий ДП «Укржитлосервіс» 19.02.2021 на підставі наказу №15 від 19.02.2021.

Право власності на квартиру зареєстроване 14.03.2007 Київським міським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №2878, що підтверджується Інформаційною довідкою КВ-2021 №»32539, виданою 16.08.2021 Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Право власності на 1/2 частку квартири зареєстроване 16.09.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 44098407, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 276159973, сформованим 22.09.2021 Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

- 1/2 (одна друга частка - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.09.2021 ОСОБА_9 , державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-346.

Право власності на 1/2 частку квартири зареєстроване 23.09.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 44120956, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 276369020, сформованим 23.09.2021 ОСОБА_9 , державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори.

Таким чином невстановлені особи на підставі підробленої довіреності отримували та подавали документи до офіційних підприємств, установ з метою подальшого використання отриманих документів при укладанні договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_5 в особливо великих розмірах.

Постановою старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 21.09.2022 квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що арешт необхідний для забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, збереження речового доказу, попередження відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, пославшись на викладені у ньому обставини.

Згідно із частиною другою статті 172 КПК України суд дійшов висновку про розгляд клопотання прокурора без повідомлення власника майна з метою запобігання подальшому відчуженню спірного майна на користь третіх осіб.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003071 від 20.09.2022, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Як свідчать матеріали, додані до клопотання слідчого, нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 на даний час зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_10 на підставі договору купівлі- продажу квартири від 28.09.2021, номер 4779, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно з статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Частиною 4 статті 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та ймовірно набуте кримінально протиправним шляхом, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження, а також, що за вказаних обставин таке обмеження прав власника (володільця) цього майна є співмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003071 від 20.09.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), що на даний час на праві власності зареєстрована за ОСОБА_10 , із забороною розпорядження вказаним майном та відчужувати його.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1