Справа № 390/1142/19
Провадження № 1-кп/390/256/22
УХВАЛА
"13" липня 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000369 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.12.2018 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, знятий з обліку в зв`язку з відбуттям покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.297, ч.2 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтуване наявністю ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також тим, що на розгляд до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 26.06.2019 та 27.06.2019 направлено обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.153 та ч.1 ст.263 КК України, розгляд яких ще не завершено. Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Потерпілі та їх предствники в підготовче судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причининеявки суду не повідомили.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та в свою чергу подав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування зазначеного клопотання зазначив, що ОСОБА_5 бажає, аби до нього був застований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, який в свою чергу прирівняний, згідно практики ЄСПЛ, до тримання під вартою. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення є недостатньою для обгрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вважає, що при винесенні рішення про обрання запобіжного заходу суд повинен враховувати, що навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність реальної підстави або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, захисник зазначає, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначальним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Також звертає увагу суду, що КПК України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обвинувачений підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, в межах заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Судом апеляційної інстанції під час скасування вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2022 відносно ОСОБА_5 , останньому обрано запобіжний захід у виді триманні під ваартою, строк дії якого закінчується 15.07.2022.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушених, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.297 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів. Санкція ч. 3 ст.297 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, що дає суду підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, судом взято до уваги існування ризиків, передбачених п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Крім того, судом враховано стадію розгляду справи.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, до затримання не працював, не мав постійного джерела доходу, раніше судимий за вчинення злочину проти власності. Обставин, які б свідчили на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, судом не встановлено, ризики є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.176, 177, 178, 181, 183, 194, 315, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 12 год. 00 хв. 13 липня 2022 року до 12 год. 00 хв. 10 вересня 2022 року.

Відкласти підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 29.08.2022, для виклику представників потерпілих.

Копію ухвали вручити учасникам провадження для відома та направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Кропивницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.07.2022.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1