Справа №949/1221/22
Провадження №1-кс/949/176/22
У Х В А Л А

про арешт майна

22 вересня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший дізнавач СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 ; 11 (одинадцять) паперових згортків, одну пластикову ємність із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс, які упаковані до спеціального пакету Національна поліція України Головне слідче управління INZ1048760, та на момент вилучення перебували у володінні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання старший дізнавач зазначає, що 20 вересня 2022 року надійшло повідомлення працівника поліції Янковського, про те, що на блокпосту біля м. Дубровиця Сарненського району, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat» на іноземній реєстрації, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 . В ході огляду вказаного транспортного засобу було виявлено речовину рослинного походження, яка зовні схожа на наркотичний засіб канабіс.

Водночас у клопотанні старший дізнавач посилається на пояснення водія вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 , який пояснив, що 20 вересня 2022 року він знаходився у м. Сарни за місцем свого проживання. Протягом останніх двох місяців поточного року він вживає наркотичні засоби, оскільки це приносить йому задоволення і розслабляє. Знімає цим напругу. 20 вересня 2022 року, близько 14 год., він придбав для особистого вживання у жительки АДРЕСА_2 грам шишки (канабісу), по 300 гривень за грам. У вечірню пору доби ОСОБА_5 виїхав своїм автомобілем «Volkswagen» моделі «Passat» B 5, д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку села Лютинськ, їхав туди по своїх особистих справах. В м. Дубровиця, на об`їзній дорозі, а саме на блокпосту, він був зупинений військовими та працівниками поліції, які при огляді його автомобіля, в речах, виявили наркотичні засоби. Зокрема, в сумці, та шкарпетці було знайдено 11 паперових згортків з сухою речовиною рослинного походження (канабісом), а також одну пластмасову ємкість із вказаною вище речовиною.
20 вересня 2022 року в ході проведення огляду місця події, а саме на блокпосту м. Дубровиця Сарненського району було виявлено: автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений на територію ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області; 11 (одинадцять) паперових згортків та одна пластикова ємність із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс, які були вилучені до спеціального пакету Національна поліція України Головне слідче управління INZ1048760.
У клопотанні дізнавач вказує, що вилучений транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення, а 11 паперових згортків та одна пластикова ємність із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому ставить питання про накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

У судовому засіданні старший дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просив задоволити з підстав, вказаних у клопотанні.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль.
Слідчий суддя, вислухавши старшого дізнавача, власника вилученого майна, дослідивши надані до нього матеріали, якими дізнавач та прокурор обґрунтовують його доводи, приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 вбачається, що 21 вересня 2022 року внесено до ЄРДР відомості про те, що 20 вересня 2022 року до Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення працівника поліції Янковського про те, що на блокпосту біля м. Дубровиця, Сарненського району, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Volkswagen» на іноземній реєстрації, під керуванням військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 . В ході огляду вказаного транспортного засобу було виявлено речовину рослинного походження, яка зовні схожа на наркотичний засіб канабіс.

З протоколу огляду місця події від 20 грудня 2021 року вбачається, що місцем огляду являється автомобільна дорога сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів, де на блокпосту м. Дубровиця Сарненського району під час огляду автомобіля марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 виявлено 11 паперових згортків та пластикову ємність при огляді яких виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичний засіб канабіс.
По закінченню огляду, вказаний автомобіль був вилучений та залишений на території ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області та 11 паперових згортків та пластикову ємність, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету Національна поліція України Головне слідче управління INZ1048760.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170 - 173 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Як вказує у клопотанні дізнавач, накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 , 11 паперових згортків та пластикову ємність з виявленою речовиною рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичний засіб канабіс, необхідно з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Так, постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 21 вересня 2022 року автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 , 11 паперових згортків та одну пластикову ємність із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000143.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, а саме:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, дізнавач у клопотанні наголосив, що є всі підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення, а 11 паперових згортків та одна пластикова ємність із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб - канабіс є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, доцільним буде арештувати вилучене майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Отже, в матеріалах клопотання наведені об`єктивні дані, які підтверджують, що вилучений автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується змістом клопотання та наданими матеріалами, такими як рапорт, витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події, пояснення особи, у володінні якої знаходиться даний транспортний засіб, та постанови про визнання та приєднання речових доказів.

Окрім того, згідно диспозиції ч. 1 ст. 309 КК України кримінальна відповідальність, передбачена за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Об`єктивна сторона аналізованого кримінального правопорушення включає перелік альтернативних форм злочинної поведінки, а саме незаконні: виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Отже, із змісту клопотання вбачається, що дізнавач вказує саме на таку форму злочинної поведінки, як перевезення і зазначений транспортний засіб був засобом вчинення кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ.
На переконання слідчого судді, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені, а отже на цій стадії потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права фактичного володільця майном ОСОБА_5 .
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали клопотання свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих дізнавачем матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою збереження зазначеного майна, недопущення його втрати, досягнення дієвості кримінального провадження та досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні, існують правові підстави для накладення арешту на майно, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке визнано речовим доказом, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.
Також слід враховувати, що норми ч. 4 ст. 173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
Разом з тим, на переконання слідчого судді, накладення арешту на майно автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою досягнення дієвості кримінального провадження приходить до висновку, що існують правові підстави для арешту 11 (одинадцять) паперових згортків, однієї пластикової ємності із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс із забороною розпоряджатися та користуватися цим майном, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України.

В частині накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 , на переконання слідчого судді, клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки накладення арешту шляхом заборони користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача в цій частині слід частково задоволити та накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони його відчуження та розпорядження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, такий вид обтяження буде достатнім для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задоволити частково.

Накласти арешт на 11 (одинадцять) паперових згортків, одну пластикову ємність із речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс, які упаковані до спеціального пакету Національна поліція України Головне слідче управління INZ1048760, та на момент вилучення перебували у володінні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 із забороною розпоряджатися та користуватися даним майном.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat B5» н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права його відчуження та розпорядження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .