Справа № 203/1513/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000133, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000133.
Перевіривши доводи клопотання та дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частиною 2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).
В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі), ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.05.2022 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-3 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди службовими особами правоохоронного органу Дніпропетровської області за не притягнення до кримінальної відповідальності.
12.05.2022 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані в порядку ст.208 КПК України та 13.05.2022 року останнім повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-3 КК України.
В ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом 1000 грн., 500 грн. та 200 грн., на загальну суму 8400 грн.; мобільний телефон марки iPhone 13 Pro, іmеі НОМЕР_1 , іmеі НОМЕР_2 .
Постановою слідчого від 12.05.2022 року вилучені речі та грошові кошти було визнано речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.05.2022 року було задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені у підозрюваних під час їх особистого обшуку мобільні телефони. Клопотання в частині накладення арешту на вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 грошові кошти було повернуто прокурору на підставі ч.3 ст.172 КПК України для усунення недоліків.
В поданому після усунення недоліків клопотанні слідчим повторно поставлено питання про арешт вилучених у підозрюваного ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 8400 грн., посилаючись на те, що вони відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, визнані такими постановою слідчого від 12.05.2022 року, щодо останніх під час досудового розслідування планується проведення додаткових оглядів, призначення та проведення експертиз, використання їх під час допиту осіб.

Слідчий суддя враховує, що з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, за фактом якого розпочато досудове розслідування та яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: вимагання та отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, вилучені під час особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_5 грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України, визнано речовими доказами постановою слідчого від 12.05.2022 року.
Щодо вказаних грошових коштів планується проведення судових експертиз, вчинення інших процесуальних дій.
Тому, на даному етапі кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слід накласти арешт на вилучені грошові кошти, з позбавленням власника права володіння, розпорядження та користування останніми.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131,132,167-173,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000133 задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході проведеного 12 травня 2022 року особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 8400 грн., з яких:

-дві купюри номіналом по 1000 грн., серія та номер: ЕГ 4875997, ЕГ 2291822;
-вісім купюр номіналом по 500 грн., серія та номер: ЛИ 6509023, ФД 9745142, ХА 8246210, ГА 6744632, ЕЗ 7712588, АВ 8734327, АА 5476504, БА 3750676;
-дванадцять купюр номіналом по 200 грн., серія та номер: ГА 3915505, ГИ 3763186, ГВ 4159944, УП 2646859, ГА 2246661, ГГ 0847334, ГЗ 7935205, ВИ 6412697, ЄЄ 9063732, АК 5697062, АК 1471908, ВИ 3389437;

з позбавленням права володіння, розпорядження та користування останніми.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1