Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1238/22
Провадження № 1-кп/542/118/22
У Х В А Л А
Іменем України

29 вересня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 04 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 вересня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 04 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 310 КК України, разом із угодою про визнання винуватості, укладеною між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта у відповідному кримінальному провадженні разом із угодою про визнання винуватості.
Досліджуючи умови укладеної угоди провизнання винуватості, судом встановлено наступне.
Згідно з умовами даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 310 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також, такою угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 310 КК України.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 має понести покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді 3 (три) років позбавлення волі, за частиною 2 статті 310 КК України у виді 3 (три) місяців арешту. Крім того, сторони дійшли згоди при визначенні остаточного покарання застосувати частину 1 статті 70 та частину 1 статті 72 КК України, остаточно призначити покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив у затвердженні угоду про визнання винуватості відмовити у зв`язку з порушенням загальних засад призначення покарання.

Захисник також погодився із думкою прокурора про необхідність відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений при вирішення цього питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно частини 1 статті 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Згідно з положеннями пункту 1 частини 7 статті 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років; а також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 310 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Разом з тим, судом встановлено, що узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання не відповідає вимогам Кримінального кодексу України, оскільки в угоді, узгоджене покарання за частиною 2 статті 310 КК України у виді трьох місяців арешту, в той час як санкція частини 2 статті 310 КК України не передбачає такого покарання, а за частиною 1 статті 309 КК України узгоджене покарання у виді трьох років позбавлення волі, хоча санкція частини 1 статті 309 КК України не містить такого покарання.
Наведене, дає суду підстави вважати, що умови угоди суперечать вимогам КК України, оскільки узгоджене сторонами покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України, яка, зокрема, передбачає, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливою частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд зауважує, що положеннями статті 472 КПК України регламентовано вимоги, яким повинен відповідати зміст угоди. Тобто, зміст угоди повинен містити перелік структурних елементів, які є невід`ємними та наявність яких дає суду право вважати угодою такою, що відповідає вимогам статті 472 КПК України і вона підлягає розгляду в порядку глави 35 КПК України. Цей перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 від 22 вересня 2022 року, не відповідає вимогам чинного КК України, у зв`язку з чим в її затвердженні слід відмовити.
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди, судове провадження продовжується у загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 372, 469, 470, 472-474 КПК України,
УХВАЛИВ:
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 від 22 вересня 2022 року, - відмовити.
Продовжити судове провадження у даному кримінальному провадженні в загальному порядку.
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 -Айдаєва