Справа №295/2173/21
УХВАЛА

11.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутні підстави для обрання іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, останній заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про скасування запобіжного заходу для продовження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або заміна запобіжного заходу з інших підстав. Крім цього, захисник зазначив, що обвинувачений до арешту працював, тобто має джерело доходу і тому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, має сім`ю, місце проживання, не має закордонного паспорта. Відносно переховування та інших ризиків обвинувачений та захисник заперечували.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 14.03.2022 строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчуються 12.05.2022 (включно), однак судове провадження не завершене.

Згідно положень ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, що останній раніше неодноразово судимий, а також виходячи з необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі визнання винуватим, вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Сімейний стан обвинуваченого, наявність у нього соціальних зв`язків, місця роботи і проживання, відсутність закордонного паспорта, не можуть свідчити про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 , незважаючи на свій вік, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів, судимість за які не знято та не погашено у встановленому порядку, через 5 місяців після звільнення з місць позбавлення волі повторно притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину, у вчиненні якого наразі обвинувачується, що дає достатні підстави вважати, що наявність сім`ї не є для обвинуваченого стримуючим фактором.
Крім того, вік, стан здоров`я, майновий стан ОСОБА_4 на даний час не змінились, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в частині даних про особу обвинуваченого.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, а у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
До того ж, з огляду на наведене, враховуючи лист філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області» від 05.05.2022, що за результатами проведеного первинного медичного огляду лікарями Житомирської міської медичної частини ОСОБА_4 визнано здоровим, на момент огляду 05.05.2022 соматичної патології не виявлено, однак придатність або не придатність за станом здоров`я до проходження військової служби у складі Збройних Сил України чи Територіальної Оборони в умовах воєнного стану встановлює виключно військово-лікарська комісія Міністерства оборони України (однак такий висновок чи іншій документ із військомату про те, що обвинувачений може бути призваний на військову службу на даний час) суду не надано, у клопотанні захисника, підтриманим обвинуваченим, про скасування запобіжного заходу для продовження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або заміна запобіжного заходу з інших підстав слід відмовити за відсутності підстав.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 199, 331, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 09.07.2022 (включно).

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткового мінімуму, що становить 43780 грн, яку має право внести обвинувачений або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати до суду у визначений ним час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу для продовження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або заміна запобіжного заходу з інших підстав- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: