СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-і/759/9/22
ун. № 759/8513/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001038 від 05.04.2021 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У Святошинському районному суді м. Києва на розгляді перебуває обвинувальний акт складений у межах досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР від 05.04.2021 року за №0001038 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

21.03.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обґрунтовуючи їх тим, що він обвинувачуються у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не вдалося забезпечити безпосередню участь обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні. Крім того, за повідомленням керівництва вказаної установи відсутня можливість доставити обвинуваченого до зали суду через введення на території України воєнного стану.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку захисник в судове засідання не викликався.

Вважаю, що клопотання прокурора можливо розглянути без участі обвинуваченого та його захисника виходячи з такого.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч.3 ст.331 КПК України (щодо обов`язку суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов до висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України є не тяжкими злочином, за яким передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі.
Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слід зазначити, що існує ризик того, що обвинувачений може преховуватися від суду, оскільки він, усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується, навмисно переховувався від суду з метою уникнення відповідальності, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, а судовий розгляд даного кримінального провадження було зупинено, а також існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує, у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2021 стосовно ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, визначався альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 5 (п`яти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. Однак зважаючи на порушення обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, стосовно обвинувченого ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застава зврнена в дохід держави.
За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, дані про його особу, суспільно-корисною працею не займається, міцних соціальних зв`язків не має, джерела його доходів суду не відомі, які суд оцінює виключно у своїй сукупності. Крім того, існує ризик впливу на представника потерпілого та свідків, оскільки вказаних осіб ще не допитано у судовому засіданні, а обвинуваченому відомі місця проживання/перебування вказаних осіб.
А тому суд вважає, що на даній стадії судового провадження прокурором доведено у судовому засіданні, як того вимагає ч. 3 ст. 176 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_4 суд вважає недостатнім.
Крім того, зважаючи на порушення обвинуваченим ОСОБА_4 умов застави, суд не вбачає можливості для визначення ОСОБА_4 застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001038 від 05.04.2021 року відносно ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 19.05.2022 року включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Ухвала діє до 19.05.2022 року включно та підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1