Номер провадження:1-кс/521/3460/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2022 року м. Одеса
Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , суд

ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження за справа №521/13117/22 провадження 1-кп/521/1486/22 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Під час розгляду вказаного кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 .
Свої вимоги захисник мотивує тим що, 15.09.2022 року суддею ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні за клопотанням прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу строком на 60 діб, по 13.11.2022 року включно, не зважаючи на ту обставину, що відносно ОСОБА_2 існує і продовжує діяти аналогічний запобіжний захід, обраний ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від 12.08.2022 року (справа №521/11384/22, провадження №1-кс/512/2688/22), термін дії якого встановлено до 10.10.2022 року включно. Крім того, в ухвалі суду від 15.09.2022 року зазначено «Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності», хоча зазначена заява була надана суду не потерпілою, а прокурором.
На підставі вищевикладених вимог, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить відвести суддю ОСОБА_4 від участі в судовому розгляді кримінального провадження №0000926 від 08.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
В судове засідання не з`явились сторони кримінального провадження, у зв`язку з чим повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів не проводилось, журнал судового засідання не складався.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону
Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких слідчий суддя, суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заявляючи відвід, особа має його обґрунтувати.
Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.
Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами. Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу слідчого судді, судді за даним кримінальним провадженням, слідчий суддя, суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.
Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.
Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».
Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання захисника, викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 , вказує на те, що поданою заявою про відвід судді, стороною захисту, фактично оспорюються постановлені суддею ОСОБА_4 судові рішення та висловлюється певна незгода з її процесуальними рішеннями.
Незгода захисника з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обґрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, на переконання судді, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження рішення судді.
Заявлений відвід фактично є виявом незгоди захисника з процесуальними рішеннями судді, оцінку якому не має повноважень надавати суддя під час розгляду заяви про відвід, суддя не вправі аналізувати мотиви прийняття суддею спірного рішення.
Судом не встановлено і стороною захисту не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 і унеможливлювали б винесення нею об`єктивного рішення у справі.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 75, 76, 80, 81, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви адвоката захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000926 від 08.08.2022 року.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1