Дата документу 08.06.2022 Справа № 335/377/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/377/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/350/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 180 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком до 5 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_11 підозрюється в тому що, що в період часу з 17 червня 2019 року до 19 червня 2019 року ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановленими особами незаконно позбавили волі ОСОБА_18 з метою вимагання у останнього грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

22 листопада 2019 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000492, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

19 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 було складено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України (а.с. 75-76).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказав, що такий запобіжний захід як особиста порука двох осіб поручителів, з покладанням на підозрюваного обов`язків є обґрунтованою мірою для забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_11 , зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвала незаконною та такою що підобгає скасуванню внаслідок істотного порушення судом кримінального процесуального закону, який підлягав застосуванню, його неточного тлумачення, а також у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що судом не надано належної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, які обґрунтовували доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що суд в порушення ст. 372 КПК України у вступній частині ухвали не зазначив номер кримінального провадження, в межах якого розглядалось вказане клопотання.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 5 червня 2022 року.
31 травня 2022 року до Запорізького апеляційного суду від прокурора надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі підозрюваного, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду та покарання, ризик чого є реальним та дійсним, не надає можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик чого є також реальним та дійсним.
Зазначає, що виходячи з інкримінованих ОСОБА_11 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним та те, що останній перебував у державному розшуку.

Крім того, вказує, що твердження суду щодо необізнаності ОСОБА_11 про існування повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, не витримують критики, так як повідомлення про підозру вручено його батьку 19 листопада 2021 року, а підозрюваний ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що під час перебування у розшуку, з 22 листопада 2021 року до затримання 14 травня 2022 року мешкав в м. Запоріжжя та підтримував телефонний зв`язок з батьком.

Зазначає, що більша частина членів організованої злочинної групи, до складу якої входив підозрюваний ОСОБА_11 та відносно яких обвинувальні акти вже скеровано до суду, є мешканцями м. Запоріжжя.

Також вказує, що вчинення особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, викликає суспільний інтерес та вимагає притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб для забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_11 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 05.06.2022 року.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, але вказав, що обвинувальний акт вже скеровано до суду. Також зазначив, що доказів порушення підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді особистої поруки у сторони обвинувачення немає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що підозрюваний всі покладені на нього обов`язки виконує. Зауважив, що підготовче судове засідання призначено на 8 червня 2022 року.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.
Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Доводи прокурора з приводу того, що запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливо тільки шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, за контрактом є добровольцем територіальної оборони територіальної громади (а.с. 102-104).
Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під особистою порукою.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.
Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді особистої поруки.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилання на тяжкість інкримінованих злочинів, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком до 5 червня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4