Справа № 344/5896/22
Провадження № 1-кс/344/2553/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000032 від 18.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
23.05.2022 прокурор ОСОБА_3 подав клопотання, відповідно до якого просить накласти арешт у кримінальному провадженні №0000032 від 18.04.2022 на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №000); квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251); земельну ділянку з кадастровим номером :19:001:0003 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати вказане нерухоме майно та розпоряджатись ним.

В обґрунтування такого клопотання зазначено, що всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі РФ), а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ на територію України.

На виконання вищевказаного наказу 24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

03.03.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Так, приблизно 09.03.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території Старобільського району Луганської області за невстановлених обставин ОСОБА_4 , умисно вступив у злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ та надав добровільну згоду на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, пообіцявши зайняти посаду судді в незаконно створених судових органах так званої «ЛНР», з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією.

Здійснивши перехід на бік ворога в умовах воєнного часу та надавши іноземній державі РФ та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_4 почав агітувати суддів та працівників апарату Старобільського районного суду Луганської області присягнути на вірність РФ, співпрацювати з представниками окупаційної адміністрації та писати заяви про прийняття на роботу до так званих судових органів «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ.

У подальшому, приблизно 09.03.2022, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в адміністративному приміщенні Старобільського районного суду Луганської області за адресою: вулиця Миру, буд. 38, м. Старобільськ Луганська область, прийняв активну участь у зборах суддів та співробітників суду, де висловив свою позицію щодо доцільності співпраці суддів з окупаційною адміністрацією РФ та публічно закликав переходити на бік ворога в умовах воєнного стану, надавши іноземній державі РФ та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, гарантувавши суддям та працівникам апарату Старобільського районного суду Луганської області сприяння в отриманні ними посад в так званих судових органах «ЛНР».

Вказаними умисними діями суддя Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, присяги судді, забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в утворенні незаконних судових органів так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.

04.04.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Старобільськ Луганської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , судді Старобільського районного суду Луганської області, повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в умовах воєнного стану, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000032 ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно з ч. 6 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №301302257 від 13.05.2022, ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є власником наступного нерухомого майна: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №000); квартири за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251); земельної ділянки з кадастровим номером :19:001:0003 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи викладене прокурор вважає, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, який суд може призначити підозрюваному ОСОБА_4 за результатами розгляду даного кримінального провадження у суді, враховуючи обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у даному кримінальному провадженні, тяжкість інкримінованого злочину, виникла необхідність накласти арешт на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №000); квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251); земельну ділянку з кадастровим номером :19:001:0003 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи, що вказане нерухоме майно не є тимчасово вилученим майном у даному кримінальному провадженні, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, прокурор просив розглядати дане клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задоволити.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов висновку.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1, п.3 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 18.04.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №301302257 від 13.05.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №251, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №251, земельна ділянка, кадастровий номер: :19:001:0003 площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення про підозру від 01.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 31.03.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 31.03.2022.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, мета накладеного арешту відповідає положенням п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задоволити та накласти арешт на зазначене нерухоме майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співвмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №000; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №251; земельну ділянку з кадастровим номером :19:001:0003 площею 2 га, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складено 23 травня 2022 року.

Слідчий суддя
Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН