провадження 1-кс/462/300/22
У Х В А Л А

23 серпня 2022 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львова про закриття кримінального провадження,

встановив:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львова, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000017 від 14.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим вчинено порушення конституційних та згідно КПК України прав ОСОБА_3 , а також вчинена кримінальна омана, слідство проведено упереджено, оскільки слідчим підбирались так звані "докази" у вигляді особистих думок та безпідставних припущень для постановлення наперед визначеної постанови. Зазначає, що постанова винесена за умови недослідження фактів невиконання керівником Львівської місцевої прокуратури № 1 вимог ст. 214 КПК України при отриманні повідомлення про кримінальне правопорушення, незмушення їх слідчим суддею ОСОБА_5 за допомогою завідомо неправосудної ухвали від 08.06.2018 року до виконання ст. 214 КПК України. Оскаржувана постанова є неправомірною, тобто не відповідає вимогам ст. 9 КПК України. Крім цього, слідчий не ознайомив його з матеріалами кримінального провадження, викликав заявника на допит в якості свідка, порушуючи рекомендації МОЗ України, також зазначив, що постанову про закритя крмінального провадження слідчий виніс до набрання законної сили постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, просить задовольнити її та скасувати постанову слідчого.

У судове засідання не з`явився слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львова ОСОБА_4 , проте подано до суду матеріали кримінального провадження №0000017, а тому неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріал скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львова ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 14.01.2020 року до Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 09.01.2020, якою зобов`язано уповноважених осіб Національного бюро внести до ЄРДР відомості викладені у зверненні ОСОБА_3 від 12.01.2019 №6, яке надійшло із зверненням народного депутата України ОСОБА_6 від 30.01.2019 № 252-дз. З ваказного звернення вбачається, що на думку ОСОБА_3 , суддя Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_5 постановив завідомо незаконну ухвалу від 08.06.2018 у справі № 463/3038/18 (провадження №1-кс/463/907/18), якою визнано дії керівника Львівської місцевої прокуратури №1 законними.

07.10.2020 року постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львова ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_3 у визнані його потерпілим у кримінальному провадженні №0000017 /а.с.49-50/ .

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 викликався до органу досудового розслідування для допиту в якості свідка повісткою, проте ОСОБА_3 на виклик не з`явився, подавши звернення №1, в якому просить оголосити перерву щодо його особистої участі у слідчих діях через епідемію коронавірусу /а.с.44-48/. Повторно скеровано повістки на 19.10.2020 та 22.10.2020 р.

Листом від 12.10.2020 року № 12-03/1-2583 вих-20 скерованого на адресу ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 роз`яснив, що 07.10.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, а тому, відповідно до ст. 220 КПК України, вимоги у листі щодо проведення слідчих та процесуальних дій задоволенню не підлягають.

21.10.2020 року постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львова ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000017 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діянні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Доводи скарги ОСОБА_3 про те, що слідство проведено упереджено, оскільки слідчим підбирались так звані "докази" у вигляді особистих думок та безпідставних припущень для постановлення наперед визначеної постанови, зводяться до загальних формулювань, без зазначення жодної слідчої дії, яку б належало провести під час досудового розслідування і яким чином це могло вплинути на правильність висновків про закриття кримінального провадження. При цьому слідчий суддя зазначає, що постановою слідчого від 07.10.2020 року було відмовлено у визнанні заявника ОСОБА_3 потерпілими у даному кримінальному провадженні. Інших даних, які б свідчили про статус "потерпілого" в судовому засіданні не встановлено, заявником, на запитання суду, також не підтверджено. Крім того, самі заяви ОСОБА_3 про злочин зводяться до незгоди з постановленою слідчим суддею ухвалою.

Вивчивши усі матеріали, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які б належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі, а відтак посилання скаржника на упередженість досудового розслідування, є необгрунтованим.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а оскільки підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу кримінального правопорушення немає, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Крім цього, 11.06.2020 року рішенням Конституційного суду України у справі № № 7-р/202 за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 375 Кримінального кодексу України було прийнято рішення, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 375 Кримінального кодексу України, та стаття 375 Кримінального кодексу України, яка визнана неконституційною, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином 11.12.2020 року стаття 375 Кримінального кодексу України втратила чинність.

Враховуючи наведене, у задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова про закриття кримінального провадження відмовити.

Витребувані слідчим суддею матеріали кримінального провадження №0000017 від 14.01.2020 повернути у Територіальне управління Державного бюро розслідувань м.Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя:

ОСОБА_1