Справа № 554/629/18
Дата документу 25.04.2022
В И Р О К
Іменем України

25 квітня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13
обвинувачених ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 005119 по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, судимого

23 серпня 2002 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 187 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
07 жовтня 2002 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 189 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно засуджено до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
06 липня 2004 року Київським районним судом м. Полтави за ст. 395 КК України до арешту строком на 1 місяць;
15 грудня 2006 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
20 серпня 2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, працюючого торговим агентом у ПП « ОСОБА_17 », не судимого,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта вища, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 189 КК України, кожного,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Е п і з о д № 1. На початку листопада 2017 року, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , увійшли між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 шляхом вчинення на нього нападу з використанням фізичного насильства та погроз його застосування.

11 листопада 2017 року, близько 19 години, реалізовуючи свій умисел, вони прибули до Полтавського НТУ ім. Ю. Кондратюка (далі - ПНТУ), що в м. Полтаві по просп. Першотравневий, 24, де під приводом зустрітися, через третю особу, по мобільному телефону за номером НОМЕР_1 запросили потерпілого підійти до кіоску « ОСОБА_18 ».

Після його прибуття, обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, раптово підійшли до нього та застосовуючи фізичну силу, відвели й насильно всадили його до автомобіля, в якому на них чекав обвинувачений ОСОБА_15 , унеможлививши таким чином втечу потерпілого, розмістили останнього між собою на задньому сидінні автомобіля та разом нанесли йому в сукупності не менше чотирьох ударів кулаками по тулубу та голові, спричинивши цим фізичний біль в місцях контакту. Після цього, обвинувачені поза волею потерпілого, пересуваючись на автомобілі, відвезли його до лісового масиву для подальшого залякування з метою заволодіння його майном.

В указаному місці вони, продовжуючи застосовувати фізичну силу з метою схилити потерпілого до передачі коштів, нанесли йому не менше шести ударів кулаками в різні частини голови та тулубу, спричинивши фізичний біль.

Обвинувачені, звинувативши потерпілого у незаконному збуті наркотичних речовин, стали вимагати від нього негайної передачі їм 1000 доларів США, на що він, побоюючись подальшого побиття та втілення висловлених погроз в реальність, погодився передати своє майно, зокрема, мобільний телефон та зняти з платіжної картки наявні грошові кошти.

Однак, вважаючи, що запропонованого майна недостатньо, обвинувачені змусили потерпілого ОСОБА_9 звернутись до своїх знайомих, щоб ті позичили йому необхідну суму. Виконуючи зазначену вимогу під загрозою продовження застосування насильства та реалізації погроз, потерпілий звернувся до ОСОБА_19 з проханням перерахувати на його платіжну картку грошові кошти, що було зроблено останнім.

Повернувшись до ПНТУ, залишаючись в автомобілі обвинувачених, потерпілий попросив по телефону ОСОБА_20 винести його гаманець, в якому знаходилась платіжна карта і зарядний пристрій для мобільного телефону та передати їх ОСОБА_21 , що і було ним зроблено.

Обвинувачені, продовжуючи утримувати потерпілого ОСОБА_9 , близько 19 год 30 хв, відвезли та безпосередньо супроводили його до банкомату CAPL1785 ПАТ «Приват Банк», що знаходиться у м. Полтаві по вул. О. Гончара, 27-а, в якому останній зі своєї банківської картки № НОМЕР_2 зняв грошові кошти в сумі 6809 грн, які віддав обвинуваченим.

Повернувшись до автомобіля, вони повідомили, що переданої суми недостатньо, тому зажадали цього ж дня відшукати та передати ще 3000 грн, наказавши знову при цьому телефонувати своїм знайомим.

Для недопущення повторного застосування насильства та з метою звільнитись від незаконного утримання, потерпілий повторно попросив ОСОБА_19 перерахувати йому на платіжну картку під видом позики обумовлену грошову суму, що ним і було зроблено.

Після цього, обвинувачені, близько 20 год 00 хв, відвезли потерпілого до банкомату CAPL0651 ПАТ «Приват Банк», що у м. Полтаві по вул. Шевченка, 1, в якому він зі своєї банківської картки № НОМЕР_2 зняв грошові кошти в сумі 2912 грн, які відразу віддав останнім.

Після передачі грошових коштів обвинувачений ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відкрито відібрав у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон iPhone 6s IMEI НОМЕР_3 вартістю 11940 грн разом із зарядним пристроєм.

Внаслідок вчинення вищевказаних дій, 11 листопада 2017 року обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_22 та ОСОБА_16 заволоділи грошовими коштами та особистим майном ОСОБА_9 на загальну суму 21661 грн, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Е п і з о д № 2. Після заволодіння шляхом грабежу майном потерпілого ОСОБА_9 на вищевказану суму, того ж дня, близько 20 год 30 хв, обвинувачені повідомили останньому про необхідність передачі їм найближчим часом ще 5000 грн.

В період з 13 по 22 листопада 2017 року, вони, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з використанням насильства та погроз, вчинили вимагання від потерпілого передачі вказаної грошової суми за таких обставин.

В один із днів у цей період обвинувачений ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими співучасниками групи, по телефону призначив потерпілому зустріч біля зупинки громадського транспорту «Браїлки» в м. Полтаві.

13 листопада 2017 року, близько 18 год, обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , зустрівши потерпілого ОСОБА_9 на обумовленому місці, запропонували йому сісти до автомобіля, де стали вимагати передати їм зазначені 11 листопада 2017 року грошові кошти в сумі 5000 грн, висловлюючи при цьому погрози заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Оскільки потерпілий при собі не мав грошових коштів, а знайомі, яким він став відразу телефонувати на вимогу обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , відмовились їх позичити, останні погодились перенести термін передачі коштів на 14 листопада 2017 року.

З 14 по 19 листопада 2017 року, обвинувачений ОСОБА_16 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , неодноразово телефонував потерпілому ОСОБА_24 , вимагаючи передати вказані грошові кошти, а 20 листопада 2017 року призначив йому зустріч біля гуртожитку ПНТУ ім. Ю. Кондратюка, що в м. Полтаві по вул. Інститутський проріз, 24.

20 листопада 2017 року, близько 14 год, зустрівши в обумовленому місці потерпілого, обвинувачений ОСОБА_16 запропонував йому сісти в салон автомобіля таксі, на якому вони разом приїхали до скверу, поблизу кіоску «Кулиничи», що в м. Полтаві по вул. Коваля, 1, де продовжив вимагати від нього грошові кошти в сумі 5000 грн.

Дізнавшись, що потерпілий при собі грошових коштів не має і найближчим часом їх йому не привезуть, обвинувачений ОСОБА_16 , будучи агресивно налаштованим, вимагаючи передачі грошових коштів, став погрожувати розголошенням відомостей, які особа бажає тримати в таємниці, а саме повідомити керівництву університету про його причетність до незаконної реалізації наркотичних засобів, що матиме негативні наслідки у вигляді відрахування з навчального закладу.

Крім того, з метою залякування потерпілого та переконання у реальності та неминучості настання негативних наслідків у разі не виконання вимог у передачі грошових коштів, а також недоречності звернення за захистом до правоохоронних органів, обвинувачений ОСОБА_16 двічі, пальцями рук, стиснутими в кулак, завдав йому удари по тулубу, спричинивши фізичний біль в місцях контакту, висловлюючи при цьому неодноразові погрози у протилежному випадку спричинити тілесні ушкодження у вигляді переломів рук та ніг та погрози вбивством.

22 листопада 2017 року, обвинувачений ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб із обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , близько 11 год 20 хв, зателефонував потерпілому ОСОБА_9 та призначив йому з ними зустріч.

Того ж дня, обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_22 з метою завершення спільного злочинного наміру, прибули за вказаними та узгодженими обвинуваченим ОСОБА_16 відомостями про час та місце зустрічі до ПНТУ, де об 11 год 30 хв, потерпілий ОСОБА_9 , відповідно до раніше застосованих погроз та насильства, передав їм 5000 грн, що від нього вимагали.

Кваліфікація дій обвинувачених судом

Суд кваліфікує дії кожного з обвинувачених по епізоду № 1 за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто, відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; по епізоду № 2 - за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Допитані в ході судового розгляду справи обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень не визнали та заперечили, як свою, так і інших осіб причетність до скоєння злочинів, а також участь у вчиненні вказаних злочинів за попередньою змовою групою осіб. Кожен з них наголосив на відсутності в матеріалах кримінального провадження будь-яких доказів, які б з беззаперечністю підтверджували факти вчинення інкримінованих їм діянь.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_16 показав, що він знає потерпілого з кінця 2015 - початку 2016 року. В 2017 році останній зателефонував йому та запропонував зустрітись у парку біля Храму «Віри, Надії, Любові», де він попросив позичити гроші на три тижні під відсотки, про що між ним та потерпілим була складена розписка про позику 700 доларів США. В подальшому зв`язку з останнім не було, як потім з`ясувалося він змінив номер телефону. Через знайомих в ПНТУ обвинувачений розшукав потерпілого та 11 листопада 2017 року він з обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , взявши таксі, під`їхали до гуртожитку, де той мешкав. Потерпілий відразу ж погодився віддати частину боргу, для чого обвинувачені, разом з ним, поїхали до банкомату, де частину грошей він добровільно віддав обвинуваченому ОСОБА_16 , а іншу частину грошей пообіцяв віддати через деякий час. Фізичного насильства до потерпілого він не застосовував, його телефон не відбирав, однак підтвердив, що говорив йому неприємні слова через неповернення боргу, погрожував відрахуванням з університету, оскільки напередодні обвинувачений дізнався, що потерпілий реалізує наркотики. Вважав, що потерпілий умисно його обмовив у вчиненні злочинів з ініціативи третіх осіб, оскільки, на його думку, він міг виявити окремі факти незаконного обігу наркотичних засобів через електронні адреси, в результаті чого прибуток від такої діяльності опинився під загрозою.

Суд зазначає, що саме існування розписки від 05 лютого 2018 року (том 2 а. к. п. 55), згідно з якою потерпілий ОСОБА_9 11 жовтня 2017 року взяв у борг 700 доларів США в обвинуваченого ОСОБА_16 , які зобов`язався повернути до 02 листопада 2017 року, та наявного напису на ній, що 05 лютого 2018 року гроші у вказаній сумі йому були повернуті потерпілим, претензії до якого з боку обвинуваченого відсутні, ні в якому випадку не може виправдовувати протиправні дії, за яких ці гроші обвинуваченими були повернуті.

При цьому, суд не приймає до уваги цю розписку як належний та допустимий доказ по справі, оскільки зібрані в сукупності докази у цій справі спростовують показання обвинувачених з приводу дій, які, з їх слів, були спрямовані на повернення боргу обвинуваченому ОСОБА_16 , та навпаки, свідчать про намагання останніх впливати на потерпілого, змушуючи його відмовитись від своїх показань, щоб уникнути відповідальності за скоєні ними діяння.

Відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_16 та представленої розписки, він позичив потерпілому гроші в сумі 700 доларів США та згідно тієї ж розписки таку ж суму й забрав.

Однак, з показань потерпілого чітко слідує, що в нього обвинувачені вимагали 1000 доларів США, що є неспіввідносним до суми, яку потерпілий заборгував обвинуваченому ОСОБА_16 .

Факт вимагання і передачі саме 1000 доларів США документально підтверджено експрес-накладною щодо замовлення та придбання потерпілим ОСОБА_9 мобільного телефону ІМЕІ НОМЕР_3 вартістю 11940 грн, копією квитанції щодо зняття грошових коштів в сумі 6809,44 грн з терміналу # СAPL1785 від 11 листопада 2017 року, копією квитанції щодо зняття грошових коштів в сумі 2912 грн з терміналу # СAPL0651 від 11 листопада 2017 року (том 3 а. к. п. 99, 100, 101), результатами документальної фіксації при слідчому експерименті передачі 5000 грн (том 4 а. к. п. 22 - 23), які в сукупності складають 1000 доларів США.

З цих підстав, суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що 11 листопада 2017 року потерпілий частково повернув заборгованість, оскільки у цей вечір у нього було вилучено майна та грошових коштів на суму, що значно перевищує позичену ним же суму в обвинуваченого ОСОБА_16 .

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_14 показав, що 22 листопада 2017 року йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_16 і сказав, що якщо йому потрібні гроші, він може поїхати і забрати їх у потерпілого ОСОБА_9 , якого він, до цього дня не знав, на що він погодився та разом із обвинуваченим ОСОБА_15 , забрав у того гроші в сумі 5000 грн, із яких 4000 грн він залишив собі, а 1000 грн віддав обвинуваченому ОСОБА_15 . Після цього їх відразу ж затримали працівники поліції. Заперечив факт застосування насильства до потерпілого.

Під час допиту в суді обвинувачений ОСОБА_15 показав, що 11 листопада 2017 року він разом з іншими обвинуваченими під`їхали до ПНТУ, де навчається потерпілий, для того, щоб обвинувачений ОСОБА_16 вирішив з останнім свої питання. 22 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_16 попросив його забрати гроші в потерпілого, 1000 грн з яких обвинувачений ОСОБА_16 повинен був повернути йому, як борг. Разом з обвинуваченим ОСОБА_14 він поїхав і отримав гроші від потерпілого, після чого їх було затримано співробітниками поліції. Факт застосування насильства до потерпілого заперечив.

Аналізуючи показання обвинувачених, суд приходить до висновку, що вони зводяться до того, що між обвинуваченим ОСОБА_16 та потерпілим ОСОБА_9 мали місце цивільно-правові відносини стосовно грошової позики, яку останній нібито отримав і своєчасно не повернув. При цьому, за їх версією подій, ніякого тиску, фізичного впливу чи заволодіння майном потерпілого не здійснювалось.

Суд не приймає до уваги їх твердження в цій частині, оскільки дослідженими в суді доказами підтверджується факт протиправного заволодіння грошовими коштами потерпілого та їх вимагання в останнього.

На вимагання вказують показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які підтверджують злочинний намір обвинувачених на заволодіння майном та грошовими коштами потерпілого, а також інші докази, які суд приймає як належні та допустимі, які в своїй сукупності підтверджують факт вчинення інкримінованих обвинуваченим діянь.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_9 показав, що 11 листопада 2017 року він цілий день знаходився в гуртожитку. Близько 18 год 30 хв, йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_27 та попросив зустрітися з ним біля ПНТУ. Прибувши на місце зустрічі, у нього з собою були лише телефон та навушники. Раптово, із-за спини, до нього з обох боків підійшли на той час ще невідомі йому обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які застосовуючи фізичне насильство, погрожуючи предметом, який він сприйняв як ніж, посадили його в салон автомобіля за заднє сидіння, помістивши його між собою. Попереду на пасажирському сидінні сидів обвинувачений ОСОБА_15 . На запитання про причину таких дій щодо нього, обвинувачені звинуватили, що він нібито продає наркотики, а коли він заперечив свою причетність до цього, обвинувачені ОСОБА_14 і ОСОБА_16 почали наносити йому удари по тулубу, кінцівках та в голову. Далі вони вивезли його до лісового масиву, по дорозі до якого продовжували його бити, у тому числі твердим предметом по спині. Після прибуття туди вони також застосовували фізичне насильство та били його. Не витримавши знущань, він попросив вирішити все мирним шляхом. Після почутого обвинувачені почали вимагати в нього грошові кошти в розмірі 1000 доларів США. При цьому забрали його мобільний телефон, який вони потім повернули йому для зв`язку з друзями, у яких він міг позичити гроші. Зателефонувавши своєму товаришу ОСОБА_28 , під надуманим проханням, як того вимагали обвинувачені, попросив перерахувати йому на банківську картку 4000 грн, які вони поїхали зняти з банкомата, однак зробити це не змогли, оскільки потерпілий залишив картку в гуртожитку. Обвинувачені наказали йому зателефонувати комусь із знайомих у гуртожитку, щоб той виніс на вулицю гаманець і зарядний пристрій до телефону, що він і зробив. Після того, як він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_20 і повідомив, що речі необхідно буде передати описаному ним чоловікові, той передав обвинуваченому ОСОБА_15 пакет з цими речами. Після того, як потерпілий зняв усі наявні на його рахунку кошти в сумі 6800 грн та передав їх обвинуваченому ОСОБА_14 , обвинувачені наказали дзвонити ОСОБА_28 , вимагаючи ще коштів у потерпілого, що він і зробив, позичивши у знайомого ще 3000 грн, які він також зняв у банкоматі, а суму передав обвинуваченому ОСОБА_15 . Після цього, вони привезли потерпілого до гуртожитку. 13 листопада 2017 року йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_16 та погрожуючи фізичною розправою, наказав прийти на зустріч з обвинуваченими, під час якої ОСОБА_16 та ОСОБА_14 вимагали в нього ще 5000 грн, погодившись відстрочити термін їх передачі до 15 години 14 листопада 2017 року. У цей день, як і в інші дні, 20, 21 листопада 2017 року на зустріч він не прийшов. 22 листопада 2017 року потерпілому зателефонував обвинувачений ОСОБА_16 , призначивши зустріч біля ПНТУ та зазначивши, що його не буде, а гроші йому буде необхідно передати іншим обвинуваченим. Прийшовши на зустріч, потерпілий сів до автомобіля, в якому перебували обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , останньому з яких він і віддав гроші, які напередодні він отримав від працівників поліції для фіксування вимагання.

При оцінці показань потерпілого, суд звертає увагу на певну їх непослідовність та суперечливість, оскільки протягом досудового розслідування та судового розгляду справи, він по різному повідомляв про обставини його пограбування, то заявляючи, що він мав певні фінансові зобов`язання перед обвинуваченим ОСОБА_16 , то стверджуючи, що останній вимагав від нього повернення грошових коштів, вчиняючи разом з іншими обвинуваченими відносно нього дії примусового та насильницького характеру, підстав для чого не було.

Суд враховує, що 12 лютого 2018 року потерпілий ОСОБА_9 подав заяву, в якій просив проводити розгляд кримінального провадження без його участі та закрити справу за відсутності в діях обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ознак кримінальних правопорушень, як вимагання та грабежу (том 1 а. к. п. 61, 62 - 63, 109, 128, 129).

У цій заяві потерпілий виклав показання відмінні від тих, які надав в подальшому в суді, стверджуючи, що він позичив у обвинуваченого ОСОБА_16 гроші в сумі 700 доларів США, які вчасно не повернув, однак на прохання останнього повернути борг, який необхідно передати обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , він віддав позичені гроші. Наполягав на тому, що з боку обвинувачених фізично-психологічного тиску та погроз будь-якого характеру, в тому числі застосування насильницьких дій, не було. Вважав, що при його опитуванні правоохоронними органами його слова були трактовані невірно, фізичного насильства та психологічного тиску обвинувачених щодо нього не було. Всі цивільно-правові відносини вирішені мирним шляхом, він повернув борг обвинуваченому ОСОБА_16 . Претензій матеріального та морального характеру не мав.

Суд критично ставиться до цієї заяви та не приймає її як належний та допустимий доказ у справі, оскільки коли потерпілого для участі в судовому засіданні та наданні свідчень по суті справи було доставлено працівниками поліції, він надав інші пояснення, стверджуючи, що вказана заява написана ним після неодноразових прохань свідка ОСОБА_29 , батька обвинуваченого ОСОБА_16 , який переконав його, що саме так необхідно поступити для того, щоб у обвинувачених не було проблем, на що він погодився, розуміючи, що в протиправному випадку в нього можуть виникнути не менш серйозні проблеми, ніж ті, що були до цього. Крім того, батько обвинуваченого повернув йому грошові кошти в сумі 700 доларів США, яку він перед тим віддав обвинуваченим на їх вимогу.

Оцінивши показання потерпілого у сукупності з іншими доказами, суд розцінює його дії по написанню заяви, як підтвердження факту винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

В зв`язку з наведеним, суд приймає показання потерпілого тільки в тій частині, в якій вони узгоджуються з іншими доказами по справі та в повній мірі підтверджують факт вчинення обвинуваченими відносно нього грабежу та вимагання грошових коштів.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 листопада 2017 року (том 2 а. к. п. 127), потерпілий ОСОБА_9 повідомив про те, що 11 листопада 2017 року, близько 19 години, неподалік ПНТУ, чотири невідомих йому чоловіки заволоділи його грошовими коштами в розмірі 9700 грн та мобільним телефоном Iphone 6s 64 Gb Space Grey IMEI НОМЕР_3 .

Рапортом оперуповноваженого ВКП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_30 від 16 листопада 2017 року (том 2 а. к. п. 128), зафіксовано дані про те, що 15 листопада 2017 року до чергової частини Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла заява від потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якої 11 листопада 2017 року, близько 19 години, поблизу ПНТУ невідомі особи, погрожуючи застосуванням насильства, заволоділи його грошима в сумі 9700 грн і мобільним телефоном iPhone 6 s (IMEI НОМЕР_3 ), чим завдали йому матеріального збитку у розмірі 21000 грн.

Протоколами про наслідки здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, - відео контролю особи (том 4 а. к. п. 24 - 32, 33 - 35), відповідно до яких 17 та 22 листопада 2017 року були проведені негласні слідчі (розшукові) дії - аудіо, - відео контролю за потерпілим, який в цей час контактував з обвинуваченими ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , відповідно.

20 листопада 2017 року було прийнято заяву потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення (том 3 а. к. п. 84).

Протоколом про наслідки здійснення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою, згідно з яким 20 листопада 2017 року було організовано візуальне спостереження за потерпілим ОСОБА_9 та додатковими оперативно-розшуковими заходами були встановлені обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_14 (том 4 а. к. п. 20 - 21).

Згідно з рапортом оперуповноваженого ВКП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_30 від 21 листопада 2021 року (том 2 а. к. п. 129), 20 листопада 2021 року до чергової частини Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла заява від потерпілого ОСОБА_9 про те, що цього ж дня, близько 14 години, у сквері, що по АДРЕСА_4 невідомий чоловік, який представився ОСОБА_31 , погрожуючи застосуванням насильства, вимагав у нього грошові кошти в сумі 5000 грн.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 22 листопада 2017 року, потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_15 як особу, яка 11 листопада 2017 року застосовувала фізичну силу і забрала грошові кошти в розмірі 2800 грн та була з тими особами, що вимагали й забрали в нього грошові кошти та викрали мобільний телефон (том 3 а. к. п. 117 - 120).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 листопада 2017 року, потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому осіб, зображених на фотознімках, впізнав обвинуваченого ОСОБА_16 як особу, яка 11 листопада 2017 року застосовувала фізичну силу, і забрала його мобільний телефон, а також 13 листопада 2017 року вимагала в нього грошові кошти і в подальшому зв`язувалася з ним по телефону, неодноразово погрожувала його здоров`ю. Цей чоловік представлявся як ОСОБА_31 (том 3 а. к. п. 121 - 123).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 листопада 2017 року, потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому осіб, зображених на фотознімках, впізнав обвинуваченого ОСОБА_14 як особу, яка 11 листопада 2017 року застосовувала фізичну силу, а також вимагала грошові кошти 11 та 13 листопада 2017 року. Цього чоловіка впізнав як такого, що 22 листопада 2017 року забрав у нього грошові кошти в розмірі 5000 грн (том 3 а. к. п. 124 - 126).

Випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24 листопада 2017 року, відповідно до якої зафіксовано факт перебування обвинуваченого ОСОБА_16 на стаціонарному лікуванні у 2-ій міській лікарні м. Полтави з 21 по 24 листопада 2017 року (том 1 а. к. п. 103).

Відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 22 листопада 2017 року, в цей день, об 11 годині, по АДРЕСА_5 був здійснений огляд потерпілого ОСОБА_9 , на час проведення якого в нього сторонніх речей виявлено не було. Після цього йому було передано раніше помічені грошові кошти в сумі 5000 грн для передачі в зв`язку з вимаганням, які він поклав у кишеню куртки та які він передав невідомому чоловіку, який 11 листопада 2017 року брав участь у вимаганні, в момент передачі невідомий знаходився у автомобілі на передньому пасажирському сидінні, за кермом якого був невідомий, який також причетний до вимагання (том 4 а. к. п. 22 - 23).

Згідно з протоколом огляду місця події (том 2 а. к. п. 232), 22 листопада 2017 року на відкритій ділянці місцевості на відстані близько 25 м від центрального входу до парку «Перемога», обвинувачений ОСОБА_15 надав добровільну згоду на огляд його особистих речей, які знаходились при ньому.

Відповідно до протоколу обшуку автомобіля «Renault Kangoo», д. н. з. НОМЕР_4 , який проводився на дорозі біля будинку № 35, що по просп. Першотравневому в м. Полтаві, 22 листопада 2017 року було виявлено та вилучено мобільні телефони, грошові кошти, речі та документи (том 2 а. к. п. 178 - 218).

Протоколом від 22 листопада 2017 року зафіксовано факт помічення грошових коштів (том 4 а. к. п. 13 - 17).

Згідно з протоколом освідування обвинуваченого ОСОБА_14 від 22 листопада 2017 року, при застосуванні люмінесцентної лампи на кистях рук останнього виявлено плями, які мають жовтого кольору забарвлення, після чого за допомогою марлевих тампонів було зроблено змиви (том 3 а. к. п. 31).

Відповідно до висновку експерта судово-хімічної експертизи № 239 від 20 грудня 2017 року, на наданих на дослідження грошових купрах НБУ номіналом по 500 грн серіями та № № ЗД9220674, ФБ7694471, БР1186171, УД9647906, УИ2280332, МА9868752, ЛА5859674, БР6997824 на змивах з долоней обох рук обвинуваченого ОСОБА_14 на поверхні штанів між боковою та задньою кишенями виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини; на наданому на дослідження фрагменті марлевого матеріалу зі зразком люмінесцентного порошку виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини. Спеціальні хімічні речовини, виявлені на грошових купюрах та змивах з долоней обох рук ОСОБА_14 , на поверхні штанів збігаються між собою та з наданими зразком СХР за фізико-хімічними властивостями та мають спільну родову належність (том 3 а. к. п. 36-42).

Згідно з протоколом освідування обвинуваченого ОСОБА_15 від 22 листопада 2017 року, при застосуванні люмінесцентної лампи на лівій та правій кистях рук ОСОБА_15 виявлено плями жовтого кольору, після чого за допомогою марлевих тампонів було зроблено змиви з них (том 2 а. к. п. 228).

Відповідно до висновку експерта № 238 від 27 грудня 2017 року (том 2 а. к. п. 236 - 244), на наданих на дослідження усіх грошових купюрах та на поверхнях марлевих тампонів, позначених як змиви з долонь ОСОБА_15 встановлена наявність нашарувань спеціальної хімічної речовини.

Згідно з протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (том 3 а. к. п. 49 - 51, 55 - 56, 61 - 64), 22 листопада 2017 року було затримано обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .

Відповідно до протоколу огляду відеозаписів з банкомату, що по АДРЕСА_6 (том 3 а. к. п. 104 - 107), 11 листопада 2017 року, о 20 год 12 хв, з припаркованого автомобіля вийшли обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , який випустив потерпілого ОСОБА_9 , підійшли до банкомату, в якому останній зняв грошові кошти, які передав обвинуваченому ОСОБА_15 .

Згідно з протоколами слідчого експерименту від 11 січня, 17 листопада 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , останнім були відтворені події, що сталися 11 листопада 2017 року (том 3 а. к. п. 141 - 152).

Допитаний в суді свідок ОСОБА_20 підтвердив, що дійсно, 11 листопада 2017 року потерпілий ОСОБА_9 пішов з гуртожитку, пообіцявши скоро повернутись. Через 20 хвилин передзвонив і попросив винести на вулицю пакет з зарядним пристроєм від телефону і гаманець, одночасно повідомивши, що речі забиратиме чоловік, ім`я якого він не назвав, але описав його за тілобудовою. Коли він вийшов до воріт, до нього підійшов чоловік, якого свідок у судовому засіданні впізнав як обвинуваченого ОСОБА_15 та якому він передав ці речі. Коли повертався до гуртожитку, почув, що обвинуваченого ОСОБА_15 невідомий кликає по імені. Розвернувшись побачив, що це був обвинувачений ОСОБА_14 . Свого знайомого потерпілого ОСОБА_9 він не бачив, однак чув, як він з автомобіля, який стояв поруч звертався до обвинуваченого ОСОБА_14 аби той не чіпав свідка.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 січня 2018 року (том 2 а. к. п. 248 - 250), свідок ОСОБА_20 впізнав обвинуваченого ОСОБА_15 як чоловіка, схожого на того, який виходив з автомобіля, коли він передавав зарядний пристрій та гаманець потерпілого ОСОБА_9 . ОСОБА_15 11 листопада 2017 року, близько 20 години, по АДРЕСА_7 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 листопада 2017 року (том 2 а. к. п. 245 - 247), свідок ОСОБА_20 впізнав обвинуваченого ОСОБА_15 як чоловіка, схожого на того, якому він 11 листопада 2017 року біля гуртожитку передавав пакет із зарядним пристроєм до телефону Iphone та гаманцем, що належать ОСОБА_24 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10 січня 2018 року (том 3 а. к. п. 1-8) за участю свідка ОСОБА_20 були відтворені події, що сталися 11 листопада 2018 року.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_25 показав, що знає потерпілого ОСОБА_9 тривалий час, так як з ним навчається в одній групі університету вже п`ятий рік та проживає в одній кімнаті гуртожитку. 11 листопада 2017 року в своїй кімнаті, вони разом з потерпілим, ОСОБА_26 та ОСОБА_20 вирішили відпочити. Близько 16-ї чи 17-ї години він та ОСОБА_26 вийшли з кімнати, а повернувшись близько 19-ї год, потерпілого там не застали. ОСОБА_20 повідомив, що той вийшов та мав невдовзі повернутись. У цей вечір був дзвінок від потерпілого ОСОБА_20 , який прохав винести на подвір`я його гаманець і зарядний пристрій. Після повернення з двору ОСОБА_20 повідомив присутнім, що ці речі в нього взяв невідомий чоловік, при цьому Дениса той не бачив. До кімнати потерпілий повернувся у проміжок часу між 20-ю год та 20 год 30 хв, в нього був розбитий до крові ніс, на його спині було 2-3 червоних плям, наче від ударів. Потерпілий розповів, що біля гуртожитку його пограбували невідомі та забрали телефон марки Iphone, однак, про вимагання в нього коштів він не повідомляв.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_26 показав, що він сусід потерпілого ОСОБА_9 по кімнаті в гуртожитку та навчається з ним в одній групі ПНТУ. У листопаді 2017 року, близько 18 години, повернувшись разом з ОСОБА_25 до їх кімнати в гуртожитку, вони з`ясували, що потерпілий ОСОБА_9 пішов, але обіцяв незабаром повернутися. Згодом він зателефонував ОСОБА_20 , якого попросив винести його гаманець і телефон. Через 30 хвилин потерпілий повернувся, під носом у нього була кров, а на його спині під лопаткою червоний слід від удару, який повідомив, що його пограбували, забрали гроші і телефон, посадивши до автомобіля, возили по місту, до лісу та до банкоматів, хто саме не казав, але з його слів їх було троє або четверо.

Допитана в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_32 показала, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_14 . Обвинуваченого ОСОБА_16 знає, як знайомого її чоловіка, у якого вона хотіла позичити гроші для лікування хворого дідуся чоловіка, однак той повідомив, що в нього грошей не було, так як він нещодавно позичив гроші якомусь своєму знайомому. В лютому 2018 року він все ж таки позичив їй гроші. Де перебував її чоловік 11 листопада 2017 року, сказати не може, як і не може сказати нічого з приводу того, де зустрічалися обвинувачені та про що вони спілкувалися, оскільки чоловік не повідомляв їй, що бере участь у поверненні боргів.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_29 показав, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_16 . В 2017 році він продав квартиру, а в листопаді 2017 року син звернувся з проханням позичити коштів на операцію в 2 МКЛ та попросив 900 доларів США, на що він погодився, надавши йому вказану суму. Через місяць обвинувачений ОСОБА_16 знову зателефонував та попросив грошей на операцію, пояснивши, що гроші, які він йому дав раніше той позичив своєму знайомому на ім`я ОСОБА_33 , який зі слів сина, надав йому розписку про позику 700 доларів США. На це свідок відповів, що якщо позичив, то нехай забирає назад, бо другий раз він грошей не дасть. Однак, коли син ліг на операцію, свідок все одно оплатив її. Через деякий час зателефонував син та повідомив, що його затримали в лікарні. Щодо фактів зустрічей з потерпілим ОСОБА_9 та поїздки до нотаріуса для укладення заяви не заперечив.

Суд критично оцінює показання вказаного свідка, оскільки він, як батько обвинуваченого ОСОБА_16 є зацікавленою особою у вирішенні справи на користь обвинувачених, один з яких є його сином.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_34 показав, що він товаришує з обвинуваченим ОСОБА_16 . Зазначив, що в середині жовтня 2017 року він став свідком того, як його друг позичив грошові кошти в доларах США невідомому молодому хлопцю, про що, зі слів обвинуваченого ОСОБА_16 вони написали розписку, яку сам свідок ОСОБА_34 не бачив. Пізніше йому стало відомо, що цей хлопець затримував повернення коштів і не віддавав їх вчасно та лише після того, як йому почали створюватися проблеми, він повернув позичені гроші. Яким саме чином і в який спосіб обвинувачений ОСОБА_16 намагався повернути грошові кошти йому невідомо.

Аналіз показань цього свідка, на переконання суду, свідчить про те, що вони підтверджують факт вчинення злочинних дій відносно потерпілого з боку обвинуваченого ОСОБА_16 .

Аналіз наведених доказів безперечно свідчить про те, що відкрите викрадення чужого майна та вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_9 , вчинили саме обвинувачені за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Отже, проаналізувавши наведені докази, суд вважає доведеною вину кожного із обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченим суд згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу кожного з винних, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_15 раніше не судимі, обвинувачений ОСОБА_14 в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, кожен з них є соціально адаптованим, характеристику особи кожного з них, сімейний стан кожного, їх поведінку, як під час скоєння кримінальних правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, час, що минув після скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень та їх поведінку в цей період, і приходить до висновку про необхідність призначення кожному з них покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для їх виправлення, перевиховання, попередження вчинення нових злочинів, а також соціальної реабілітації. При цьому, суд, з урахуванням викладеного, вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення кожного з обвинувачених від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачені не перебувають на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Запобіжні заходи щодо обвинувачених не застосовувались.

Судові витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 3559,32 грн і підлягають стягненню в рівних частинах з кожного з обвинувачених на користь держави.

Арешт, накладений відповідно до ухвал Октябрського районного суду м. Полтави від 24 листопада та 20 грудня 2017 року, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 визнати винними у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України і призначити кожному з них покарання за:

ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на чотири роки кожного;

ч. 2 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на три роки кожного.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 визначити у виді позбавлення волі на чотири роки кожного.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на кожного з обвинувачених обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений відповідно до ухвал Октябрського районного суду м. Полтави від 24 листопада та 20 грудня 2017 року, - зняти.

Речові докази, які були вилучені під час обшуку 22 листопада 2017 року відповідно до постанови слідчого від 23 листопада 2017 року та які відповідно до постанови слідчого від 18 січня 2018 року були передані в камеру зберігання речових доказів Полтавського ВП, - повернути за належністю.

Речові докази, а саме: диск з записом камер відеоспостереження «Укрнафтагазсервіс», два чеки, накладну, роздруківку транзакцій, фотокопію картки ПриватБанку, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь держави 3559,32 грн судових витрат, тобто по 1186,44 грн з кожного.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1