Справа № 450/3070/22 Провадження № 1-кп/450/448/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання прокурора Кам`янка Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 31.07.2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Поліське Київської області, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не депутата, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, востаннє 12.03.2020 року вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 31.07.2022 року стосовно ОСОБА_4 .

30.09.2022 року через канцелярію суду від прокурора Кам`янка Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із залишенням раніше визначеного слідчим суддею розміру застави в сумі 49620,00 грн.

Клопотання вмотивоване тим, що в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 31.07.2022 року, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий злочин проти власності.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка Бузького районного суду Львівської області від 03.08.2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 01 жовтня 2022 року включно із визначенням застави в розмірі 49 620,00 грн.

За таких обставин сторона обвинувачення вважає, що підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вже само собою може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити із залишенням раніше визначеного слідчим суддею розміру застави в сумі 49620,00 грн.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задоволити, з підстав наведених у ньому. Зазначив, що на даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечив, покликався на розсуд суду.

Проаналізувавши обвинувальний акт, матеріали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вивчивши особу обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного:

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено на 90 днів, тобто до 23 серпня 2022 року.

Судом встановлено, що 03.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив тяжкий злочин в умовах введення в Україні воєнного стану, за який відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому злочині доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Метою застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведена наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може:

переховуватися від органів досудового розслідування. Даний ризик підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому суд вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Ризик переховування від суду є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, оскільки перебуваючи на волі, обвинувачений матиме можливість контактувати із потерпілим, свідками і відповідно схиляти їх до зміни та дачі потрібних йому показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже згідно вимоги УІАЗ ГУНП у Львівській області останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в установах виконання покарань, останній раз засуджений Бахмацьким районним судом Чернігівської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив дане кримінальне правопорушення будучи судимим за вчинення аналогічних злочинів проти власності, а тому в подальшому, перебуваючи на волі, зможе вчинити нові аналогічні кримінальні правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, крім наявності вказаних вище ризиків, враховує дані про особу обвинуваченого, а саме: вік обвинуваченого, задовільний стан його здоров`я, відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність місця проживання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

За наведених вище обставин інший, більш м`який запобіжний захід, застосований бути не може, оскільки за наявності обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню наявним ризикам.

З урахуванням викладеного та зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити. Потреби судового провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обставини його вчинення, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, судимість, його майновий стан, відсутність працевлаштування, а також на ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж провадженні, імовірність вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне відповідно до п. 2) ч. 5 ст. 182 КК України визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, оскільки такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 184, 193, 194, 196, 197, 315, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора Кам`янка Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 31.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави щодо ОСОБА_4 , - задоволити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українцю, громадянину України, уродженцю смт. Поліське Київської області, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 листопада 2022 року включно із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

1. прибувати до суду за першою вимогою;

2. повідомляти суд про зміну місця свого проживання та про зміну місця роботи;

3. носити електронний засіб контролю:

4. без дозволу не покидати територію Львівської області;

5. утримуватися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні, та іншими особами, визначеними слідчим та прокурором.

У разі невиконання обвинуваченим обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

СуддяОСОБА_1