Справа № 456/1096/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/197/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Барановичі Брестської області республіки Білорусь, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 194 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 14, частиною 2 ст. 194, частиною 2 ст. 15, частиною 3 ст. 27, частиною 2 ст. 194 КК України, і призначено йому покарання:

-за частиною 1 ст. 14, частиною 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-за частиною 2 ст. 15, частиною 3 ст. 27, частиною 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст. 70 КК України призначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки протягом іспитового строку 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Позов ОСОБА_9 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

Вирішено питання з речовими доказами, заставою та арештованим майном.

За вироком суду, ОСОБА_7 , в грудні 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням та судом не встановлено, діючи з особистих мотивів, пов`язаних із наявністю тривалих неприязних стосунків із колишнім керівником - військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив вчинити умисне знищення шляхом підпалу службового кабінету № 5, що знаходиться на першому поверсі адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою реалізації свого злочинного прямого умислу, не бажаючи бути викритим правоохоронними органами, ОСОБА_10 , вирішив підшукати співучасників - виконавців, для вчинення ними за грошову винагороду знищення вказаного службового кабінету, шляхом підпалу, таким чином ОСОБА_7 почав підготовку до вчинення вказаного злочину.

Так, 30.12.2019 близько 12.00 год. ОСОБА_7 знаходячись по АДРЕСА_3 , зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_11 , де в ході розмови висловив останньому прохання підшукати виконавця підпалу вказаного приміщення за винагороду, який у свою чергу, не прийняв ці наміри ОСОБА_7 до уваги. 04.01.2020 ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю, зустрівся з ОСОБА_11 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , де в ході розмови повторно висловив останньому прохання підшукати виконавця підпалу за винагороду. Однак, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність дії ОСОБА_7 щодо незаконного умисного знищення чужого майна, та не бажаючи їх настання, звернувся із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів. 11.01.2020, о 11.58 год., поблизу закладу громадського харчування «Гурман», який розташований на АДРЕСА_4 , зустрівся із ОСОБА_12 , який діяв під контролем правоохоронних органів та в ході розмови запропонував останньому вчинити знищення, шляхом підпалу вищевказаного службового кабінету та у подальшому в цей же день о 12.35 год. ОСОБА_7 продемонстрував ОСОБА_12 , розташування вікна службового кабінету №5 ОСОБА_9 , наявність зовнішніх камер відеоспостереження та вказав на вікно приміщення де цілодобово перебуває черговий військового комісаріату, після чого ОСОБА_7 вказав ОСОБА_12 розбити із зовні, у визначений самостійно день та час, вікно службового кабінету №5 та закинути у вказаний кабінет саморобний вибуховий пристрій на основі легкозаймистої суміші - «Коктейль Молотова», який ОСОБА_12 повинен був виготовити самостійно. Однак, ОСОБА_12 відмовився здійснювати задуманий ОСОБА_7 злочин, побоюючись настання тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, про що повідомив останнього.

Крім цього, ОСОБА_7 11.01.2020 перебуваючи поблизу закладу громадського харчування «Гурман», який розташований на вул. Майдан Ринок, 2, у місті Стрий Львівської області, в ході зустрічі із ОСОБА_12 , який діяв під контролем правоохоронних органів, запропонував останньому, за грошову винагороду, вчинити знищення, шляхом підпалу, автомобіля марки «Меrсеdes-Benz 210» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_9 та з цією метою 16.01.2020 о 15.50 год., в ході наступної зустрічі із ОСОБА_12 поблизу закладу громадського харчування «Гурман», який розташований на вул. Майдан Ринок, 2, м. Стрий, Львівська область передав ОСОБА_12 завдаток в розмірі 200 (двісті) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на вказану дату становило 4796,42 грн. Надалі, 28.01.2020 об 11.45 год. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, будучи впевненим у вчиненні ОСОБА_12 злочину, а саме: знищення останнім автомобіля марки «Меrсеdes-Benz 210», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом підпалу, яке було проведено 26.01.2020 о 22:00 год., в ході імітування обстановки злочину, передав виконавцю злочину грошову винагороду у розмірі 800 (вісімсот) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на вказану дату становило 19678,72 грн. Таким чином, ОСОБА_7 впевнившись у знищенні вищевказаного автомобіля ОСОБА_9 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_7 , передбачена частиною 1 ст. 14, частиною 2 ст. 194 КК України готування до кримінального правопорушення, шляхом підшукування співучасників до умисного знищення чужого майна шляхом підпалу; частиною 2 ст. 15, частиною 3 ст. 27, частиною 2 ст. 194 КК України - організація закінченого замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Не погоджуючись із вироком суду, захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року в частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 й стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят) тисяч гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволити частково, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої із ОСОБА_7 .

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що задовольняючи цивільний позов у кримінальному провадженні, суд ретельно не перевірив вимоги позивача та доводи щодо їх

необґрунтованості й на обґрунтування свого рішення про стягнення із засудженого ОСОБА_7 коштів у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди не навів у вироку жодного доказу й розрахунку суми, присудженої на користь потерпілого ОСОБА_9 .

Вважає, що заявлені вимоги позивача ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про компенсацію моральної шкоди у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень являються надмірними, а претензії - необґрунтованими. Крім того, останній не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявність такої шкоди та її розміру.

Суд не врахував майновий та сімейний стан ОСОБА_7 , його стан злсров`я та реальну можливість відшкодування ним шкоди, особу обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, що висловився про законність і обґрунтованість оскарженого вироку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 194 КК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь - якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді, тому при визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд враховує вищенаведені обставини вчиненого кримінального правопрушення та роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Так апеляційним судом встановлено, що у зв`язку з вчиненням обвинуваченим ОСОБА_7 умисного кримінального правопорушення, потерпілому завдано моральну шкоду, яка полягала у порушенні звичного темпу життя, які викликали негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, порушення сну, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності потерпілого ОСОБА_9 .

На думку колегії суддів, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має намір відшкодувати потерпілому завдані збитки, є підстави зменшити розмір відшкодування моральної шкоди , завданої потерпілому ОСОБА_9 , до 100 000 грн. Колегія суддів погоджується із доводами сторони захисту про те, що розмір морального відшкодування у сумі 150 000 грн. є завищеним та не відповідає матеріальному стану обвинуваченого, буде для нього обтяжливим.

У відповідності до вимог ст. 408 КПК України. суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення або в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 слід задоволити частково, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 194 КК України змінити в частині стягнення цивільного позову змінити в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 408, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 194 КК України змінити в частині стягнення цивільного позову.
Зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 , та визначити таку в розмірі 100 000 грн.
У решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду з дня його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4