ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Івано-Франківським слідчим ізолятором №12» надані матеріали справи у кримінальному провадженні №0000242 від 24.02.2019 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2022 року, -
ВСТАНОВИЛА :
Цією ухвалою клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно, зокрема, обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 - задоволено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сєвєродонецьк Луганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України; продовжено строком на 60 (шістдесят) днів, до 10 липня 2022 року, без визначення розміру застави.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українцю,

громадянину України, раніше не судимому, у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України; продовжено строком на 60 (шістдесят) днів, до 10 липня 2022 року, без визначення розміру застави.

ЄУНСС: 725/5247/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Провадження №11-кп/822/198/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України

На вказане рішення суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , вбачається, що останній просить скасувати ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2022 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , як таку, що винесена незаконно з порушенням норм КПК України та Конституції України. Постановити нову ухвалу, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання строком 60 днів. Заборонити ОСОБА_9 залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_3 . звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 з під варти поклавши на нього ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, при цьому, в порушення вимог ч.3 ст.315 КПК України він повинен був звернутися до суду із клопотанням про обрання щодо його підзахисного запобіжного заходу.

Стверджує, що клопотання було адресоване на адресу судді Садгірського районного суду м. Чернівців ОСОБА_12 , однак його розглянула суддя ОСОБА_11 .

Також звертає увагу суду на те, що обвинуваченим ОСОБА_9 та іншими обвинуваченими було подано клопотання про колегіальний розгляд судом у складі трьох суддів даного кримінального провадження, однак вказане було повністю проігнороване.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вбачається, що він просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати. Постановити нову ухвалу. Якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, який полягає в забороні залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Апелянт вважає, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Стверджує, що районним судом було проігноровано вимоги ч.2 ст.314 КПК України, оскільки підготовче засідання було розпочато без участі захисників обвинувачених та без участі самих обвинувачених в залі судового засідання. При цьому, було проігноровано ухвалу Чернівецького апеляційного суду в якій була вказівка розгляду даного кримінального провадження в складі трьох професійних суддів.

Крім цього, вказував на те, що судом не було взято до уваги, що прокурор в судовому засіданні не виклав обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою та не довів ризики, що дають достатні підстави вважати, що його підзахисний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів неможливо було застосувати до ОСОБА_6 .

Апелює, що судом не враховано соціальні зв`язки його довірителя, що він мав до затримання постійне місце проживання, офіційну роботу, дружину, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацездатну матір, позитивну характеристику, дотримання умов застосованих раніше щодо обвинуваченого запобіжних заходів.

Звертає увагу суду на те, що сім`я обвинуваченого має змогу внести заставу, вважає за можливе визначення розміру застави із врахуванням п.2 ч.5 ст.182 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційних скарг захисників, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили подану ним апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу районного суду скасувати, міркування прокурора ОСОБА_5 , який просив апеляційні скарги захисників залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому ухвала суду переглядається тільки в частині продовження строку тримання під вартою обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Приписами ст.331 KПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положеннями ст.177 КПК України встановлено, що запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Із наданих матеріалів справи слідує, що в провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000242 від 24.02.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України та ще однієї особи.

Оскаржуваною ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2022 року було задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, зокрема, обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та продовжено строк їх тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 10 липня 2022 року, без визначення розміру застави.

З такою ухвалою погоджується і колегія суддів, оскільки суддею під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою останніх, зважаючи на те, що судовий розгляд ще триває.

Так, на даний час виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , оскільки наявні підстави про те, що ризики не зменшилися.

Зокрема, обґрунтованим та доведеним, на думку судової колегії є посилання суду в рішенні та прокурором у клопотанні на те, що ризики, заявлені під час продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились і свідчать про те, що останні можуть переховуватися від суду (враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та їх санкції) у тому числі з метою уникнення від покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення найтяжчого злочину, який їм інкримінується, окрім позбавлення волі, законом не передбачено; незаконно впливати на потерпілого та його родичів, на свідків та невстановлених на даний час осіб співучасників (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження), які на даний час ще не опитані в суді, продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно інформації Дарницького районного суду м. Києва у судді ОСОБА_13 на розгляді перебуває кримінальне провадження №0001603 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.200, ст.190 КК України.

Враховуючи і те, що останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 - ти років.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2022 року продовжено строк тримання під вартою до 10 липня 2022 року, без визначення розміру застави.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що районний суд при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також вимоги п.4 та п.5 ч.4 ст.183 КПК України та вірно вирішив не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Більше того, незастосування застави є правом, а не обов`язком судді. Тому колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, а також наявність доведених ризиків, визначення застави при застосуванні до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки це не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, які за умови внесення ними застави та звільнення їх з-під варти, продовжать існувати.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошував, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В ході судового розгляду справи не встановлено обставин, які б вказували, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , стали менш суспільно-небезпечним і застосування до них більш м`якого запобіжного заходу забезпечить їх правильну процесуальну поведінку під час розгляду даного кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або звільнення обвинувачених з - під варти не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Доводи апелянтів про те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України та судовий розгляд було проведено формально, а також про необґрунтованість ризиків, є голослівними і такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження.

Твердження захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що його довіритель має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, дружину, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацездатну матір та позитивну характеристику, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, та не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Не знайшли свого підтвердження також і посилання апелянтів на те, що суд при розгляді клопотання прокурора з огляду на стадію судового провадження повинен був керуватися виключно положеннями ст.ст.314, 315 КПК України, і не міг керуватися положеннями ст.331 КПК України, а тому безпідставно продовжив строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , хоча у відповідності до положень ст.ст.314, 315 КПК України міг лише обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, вийшовши таким чином за межі своїх повноважень.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.3 ст.315 даного Кодексу дійсно зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених. Разом з тим, тією ж нормою зазначено, що при розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, та за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Таким чином, розглядаючи вказане клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, раніше обраного обвинуваченим, як на досудовому розслідуванні, так і в підготовчому судовому засіданні, судом лише додатково було забезпечено дотримання прав обвинувачених щодо перевірки обґрунтованості тримання їх під вартою, саме в межах строків, передбачених главою 18 розділу II КПК України. Посилання суду на положення ст.331 КПК України, які не суперечать наведеним вище нормами, не може бути підставою для скасування ухвали суду та ствердження про її незаконність.
Виходячи з наведених в апеляційних скаргах мотивів, за наслідками апеляційного розгляду, суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченим, як про це просили захисники обвинувачених.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляцій, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183,404,407,418, 419, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2022 року щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3