1Справа № 335/5828/22 1-кс/335/2310/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який не одружений, дітей на утриманні не має, проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 3 стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, у військовому званні «сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 17.08.2022, -

ВСТАНОВИВ:
12.09.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді командира 3 стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», 02 серпня 2022 року (точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе) діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився на службу з лікувального закладу, а саме військовї частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто не з`явився на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

10.09.2022 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та 11.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; доповіддю командира військової частини; матеріалами службового розслідування; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.

Підтвердженням наявного ризику є те, що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому розслідуванню, може зникнути з місця постійного мешкання, сховатись на тимчасово окупованій території та інше, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, продовжуючи проходити військову службу, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

У випадку не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків.

Крім того, дії ОСОБА_4 , під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику повторного вчинення службового кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , в період воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження та показань свідків, можна зробити висновок про недбале ставлення ОСОБА_4 до військової служби та покладених на нього обов`язків.

Своїми противоправними діями ОСОБА_4 підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування дійшов до висновків, що є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; підозрюваний вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування; репутація підозрюваного може дискредитувати Збройних Сил України; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Окрім того, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним, а у разі перебування ОСОБА_4 на волі виникає ризик вчинення ним дій, спрямованих на приховування та знищення речових доказів його протиправної діяльності.

Крім того, як зазначає сторона обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно визначити розмір застави у розмірі не менше 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік».

Крім того, у разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ст. 194 КПК України, існує обґрунтована необхідність у покладенні на підозрюваного наступних обов`язків: не відлучатись із населеного пункту, в якому він буде проживати проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні, зазначивши, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, проживає разом із матір`ю. Вказав, що застава, яку просить визначити прокурор, є непомірною для ОСОБА_4 , у зв`язку із чим просив визначити йому заставу у меншому розмірі. Також, зазначив, що у разі якщо ОСОБА_4 бажає у подальшому проходити військову службу до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він проживає разом із матір`ю, потребує лікування, у зв`язку із чим за станом здоров`я на даний час не може проходити військову службу. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 17.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

10.09.2022 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 11.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України, а також положення ч. 7 ст. 176 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, та не оспорюється стороною захисту.

Також, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та дані про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні дітей не має, має зареєстроване місце проживання, підозрюється у вчиненні злочину при проходженні військової служби на посаді командира 3 стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено ним під час воєнного стану.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.

Разом з тим, доводи клопотання слідчого про те, що ОСОБА_4 може виїхати за межі території України є безпідставними, оскільки у зв`язку із воєнним станом на території України виїзд чоловіків призовного віку, тим більше які перебувають на військовій службі, за межі країни є неможливим.

Також, слідчий суддя вважає неприйнятними припущення сторони обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_4 може виїхати на окуповану території, оскільки з урахуванням того, що він здійснював захист держави Україна, його виїзд на територію, яка тимчасово перебуває під контролем окупантів, є абсурдним.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи положення ч. 7 ст. 176 КПК України, а також оцінюючи обставини вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, ту обставину, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинено в умовах воєнного стану, а також ту обставину, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 176 КПК України, під час розгляду клопотання, слідчим суддею не вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваному в межах розміру, який передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 198 480 гривень 00 копійок, оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним його обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає безпідставними вимоги прокурора, заявлені у судовому засіданні та у клопотанні, щодо визначення ОСОБА_4 застави у максимальному розмірі, а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з тих підстав, що прокурором не надано жодних доказів на підтвердження майнового стану підозрюваного.

Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід в межах строку досудового розслідування.

З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який обчислювати з 10.09.2022 до 08.11.2022 включно.

Встановити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 .
У разі внесення застави і звільнення підозрюваного з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування, та роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 08.11.2022 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13.09.2022.

Повний текст ухвали складено 15.09.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1