Справа №948/225/22
Провадження № 1-в/948/58/22
УХВАЛА

26 травня 2022 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю засудженого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка Полтавського району Полтавської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трійчате (Комсомольське) Первомайського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
? 02 вересня 1993 року Кегичівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.142 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 46-1 КК України (в ред.1960 року) з відстроченням вироку на 2 роки;
? 26 листопада 1997 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.2 ст.206 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України (в ред.1960 року) з відстроченням вироку на 2 роки; на підставі постанови Кегичівського районного суду Харківської області повернутий до місць позбавлення волі 21.09.1998;
? 30 листопада 1998 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в ред.1960 року) із застосуванням ч.3 ст.42 КК України (в ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, звільнений 21.09.2001 у зв`язку з відбуттям строку покарання;
? 08 квітня 2004 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
? 20 березня 2007 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.395 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 10.07.2009 умовно-достроково на невідбуту частину покарання 01 рік 1 місяць 16 днів;
? 25 січня 2011 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.383 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільнений 25.02.2013 у зв`язку з відбуттям строку покарання;
? 19 серпня 2013 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
? 15 квітня 2015 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки, звільнений 13.05.2017 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з відбуттям строку покарання;
? 21 березня 2019 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, звільнений 30.07.2019 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
? 30 січня 2020 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;
? 26 листопада 2020 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців;
засудженого 29 червня 2021 року Орджонікіджевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, що довела своє виправлення.

Представник установи виконання покарань, де утримується засуджений ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, вказавши на те, що ОСОБА_3 є особою, яка довела своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання, зауваживши, що він провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає та довів своє виправлення.

Прокурор Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думку учасників та вивчивши матеріали справи, вважає подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , що останній засуджений 29 червня 2021 року Орджонікіджевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.11.2020, менш суворого, призначеного цим вироком, та остаточно визначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців. У строк призначеного покарання зараховано покарання, частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.01.2020 за період з 28.01.2020 по 25.11.2020 та частково відбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 за період з 26.11.2020 по 28.06.2021. Невідбутий строк призначеного покарання рахувати з 29.06.2021.

Відтак, строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 обчислюється з 29.06.2021, кінець строку відбування покарання (з врахуванням зарахованого періоду) 28.07.2022.

Як вбачається із характеристики засудженого ОСОБА_3 , останній в місцях обмеження волі знаходиться з 07.02.2021. Під час перебування в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, оголошувалось дев`ять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Працював в обслуговуючому персоналі. Прибув до державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» 24.03.2022. На даний час не працевлаштований. Виконує роботи по благоустрою установи виконання покарань. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані. Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку установи. Відповідно до ст. 127 КВК України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджених. Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує зв`язки з рідними, шляхом телефонних розмов. 26 серпня 2020 року комісією державної установи «Хролівський виправний центр (№140))» було відмовлено в застосуванні статті 82 КК України, у зв`язку із поданою засудженим заявою про не застосування даної пільги. 12 травня 2021 року комісією державної установи «Хролівський виправний центр (№140))» було відмовлено в застосуванні статті 81 КК України, у зв`язку із поданою засудженим заявою про не застосування даної пільги. 28 серпня 2021 року комісією державної установи «Хролівський виправний центр (№140))» прийнято рішення направити матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення. 13 жовтня 2021 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області у поданні державної установи «Хролівський виправний центр (№140) про умовно- дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 відмовлено. За вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.01.2020 має судові витрати на користь держави у сумі 314 грн. 02 коп. за проведення експертизи. Виконавчі листи не надходили. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. На профілактичному обліку не перебуває. Після звільнення має наміри мешкати за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно висновку характеристики, засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

За довідкою про стягнення та заохочення, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання має дев`ять заохочень та жодного стягнення (а.с.6 том 1).

Заходи заохочення, які застосовуються до засудженого є важливою умовою закріплення позитивних змін в особистості засуджених.

Згідно з вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2020 року із ОСОБА_3 стягнено на користь держави витрати на проведення експертизи №4515 від 17.12.2018 у сумі 429,00 та на експертизу №3319 від 15.01.2019 у сумі 1287,00 гривень.

У відповідності до матеріалів особової справи засудженого, зокрема, довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_3 від 11.08.2021 №14/18/1-205 складної начальником майстерні Державної установи «Хролівьский виправний центр №140» ОСОБА_7 (а.о.с. 148 ч.2 том 1), з серпня 2020 року по серпень 2021 року засуджений працював в обслуговуючому персоналі установи, за що йому нараховувалась заробітна плата. За час перебування в Державній установі «Хролівьский виправний центр №140» засуджений ОСОБА_8 активно залучався до робіт із благоустрою установи згідно ч.5 ст.60 КВК України, без оплати праці.

За даними довідки №14/166 від 19.08.2021, складеної виконуючою обов`язки начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку головним бухгалтером ОСОБА_9 (а.о.с. 149 ч.2 том 1), станом на дату видачі довідки виконавчі листи на засудженого ОСОБА_3 , 1978 р.н., до державної установи не надходили. За час відбування покарання з особового рахунку ОСОБА_3 згідно поданої заяви на сплату судових витрат за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 утримано 1716,00 гривень, за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.01.2020 утримано 314,02 гривень. Також, утримано та перераховано 500,00 гривень на погашення боргу потерпілій ОСОБА_10 .

Згідно частин першої та другої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
За положеннями пункту 1 частини третьої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Судом також враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії. Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено в статті 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на наведене, враховуючи досліджені в ході судового розгляду матеріали, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 1/2 фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ?

п о с т а н о в и в:

Спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Орджонікіджевського районного суду м.Харкова від 29 червня 2021 умовно-достроково на невідбуту частину покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) місяці 2 (два) дні.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 30 травня 2022 року

Суддя ОСОБА_1