№ 207/790/22
№ 1-кс/207/615/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

за участю прокурора Чуйко С.С.

слідчого Мамот О.В.

захисника Борщевича І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області Мамот О.В. про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 підозрюється у тому, що 24.12.2021 року, близько 11 годин 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_1 перебував на ринку мікрорайону «БАМ», розташованому по вулиці Дунайській, 41 в м. Кам`янському, де він займався продажем ялинок. В той час ОСОБА_1 побачив незнайомого йому ОСОБА_2 , з яким у нього раптово виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході сварки, у ОСОБА_1 виник прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 спереду на відстань витягнутої руки та умисно наніс йому один сильний удар кулаком лівої руки знизу вверх в ділянку нижньої губи, внаслідок чого ОСОБА_2 впав на землю на спину та втратив свідомість. Після чого, ОСОБА_2 каретою швидкої медичної допомоги було доставлено в реанімаційне відділення КНП КМР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги".

Своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2 відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1531-Е від 13.01.2022 року, закриту черепно-мозкову травму (синець в потиличній області справа, що розповсюджується до верху від рівня зовнішнього потиличного бугра з крововиливом в підлеглі м`які тканини, лінійний вертикальний перелом кісток склепіння черепу справа, ізольовані переломи верхніх стінок обох зіниць, обширні ділянки забію з крововиливами під м`якими мозковими оболонками на полюсах обох лобних та скроневих долів з переходом на основу мозку, рани з крововиливом на слизовій нижньої губи ) - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть (п.п. 2.1.3 Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Характер та локалізація пошкоджень в області голови в потиличній області вище зовнішнього потиличного бугра, характер перелому кісток черепу, наявність «проти забійних» пошкоджень головного мозку та стінок обох зіниць, що знаходяться з протилежного боку від місця прикладання сили, наявність рани з крововиливом на слизовій нижньої губи - свідчать про те, що пошкодження могли утворитись при падінні з висоти особистого зросту навзніч, при ударі о тупий твердий предмет, предмети з переважаючою контактуючою поверхнею правою тім`яно-потиличною областю при приданню тілу додаткового прискорення, не виключно, з місцем контакту в області нижньої губи, відповідно ранам з крововиливом на слизовій нижньої губи. Закрита черепно-мозкова травма перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2 помер у вищезазначеній лікарні. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1531-Е від 13.01.2022 року причиною смерті ОСОБА_2 є закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепу, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та забієм мозку, що призвело до набряку м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку, про що свідчить наявність вищезазначених ушкоджень та морфологічні ознаки, виявлені при дослідженні трупу та судово-гістологічному дослідженні.

Таким чином, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25.08.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_1 вчинив умисний тяжкий злочин, яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

В ході досудового розслідування встановлено, згідно бази даних системи «АРКАН», ОСОБА_1 перетнув державний кордон України з Республікою Молдова 11.03.2022 року на автомобілі BMW у напрямку пункту призначення держави Франція.

Крім того, допитані сусіди ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які пояснили, що останній раз бачили ОСОБА_1 на початку березня 2022 року та його теперішнє місце проживання та його родини їм не відомо.

13.09.2022 допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , яхкй пояснив, що знає ОСОБА_8 , у якого раніше періодично підробляв по господарству, а з початку війни ОСОБА_9 разом зі своєю сім`єю виїхали у Францію. Декілька разів після цього свідок зв`язувався з ОСОБА_10 в соціальній мережі Фейсбук по «Месенджеру», та останній повідомив що до України повертатись наміру не має.

В судовому засіданні старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області Мамот О.В. підтримала своє клопотання, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, наполягала на застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури Чуйко С.С. підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні, наполягав на застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, з підстав відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення прокурора, слідчого, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, суд дійшов до таких висновків.

З доданих до клопотання Витягу з ЄРДР та матеріалів вбачається, що відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження за № 0000638 від 26.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органи досудового розслідування підозрюють ОСОБА_1 , про що склали підозру та повідомили останньому про це у спосіб передбачений ч.2 ст.135, ч.1 ст. 278 КПК, а саме: шляхом вручення повідомлення про підозру під розписку житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, а саме начальнику юридичного відділу КП КМР «Добробут» ОСОБА_11 .

В матеріалах доданих до клопотання міститься інформація про перетин ОСОБА_1 кордону 11.03.2022 року, а також - постанова слідчого від 26.08.2022 року про оголошення ОСОБА_1 у міжнародний розшук.

Відповідно до наданої відповіді на запит на перевірку за системою «Аркан», ОСОБА_1 перетнув державний кордон України з Республікою Молдова 11.03.2022 року на автомобілі BMW у напрямку пункту призначення держави Франція.

Суд вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що цілком підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме показаннями потерпілої, свідків, протоколами огляду трупу, огляду місця події, висновком експерта № 1531-Е від 13.01.2022, висновком експерта № 1531-Е-1 від 17.01.2022, висновком експерта № 1531-Е-3 від 16.02.2022, висновком експерта № 1531-Е-2 від 16.02.2022, висновком експерта № 1531-Е-4 від 16.02.2022, протоколами пред`явлення особи для впізнання, а також доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя людини, що свідчить про недотримання ним суспільних норм поведінки та моралі та дає підстави вважати, що ОСОБА_1 може вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу, свідків. Зазначений факт на думку суду, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 ніде не працює, вчинив тяжкий злочин проти життя людини, що свідчить про недотримання ним суспільних норм поведінки та моралі, перетнув державний кордон з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

В даному випадку, слідчим у клопотанні та судовому засіданні, а прокурором у судовому засіданні, доведено наявність в діях підозрюваного ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме, ст. 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначена вимога міститься й у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Слідчий суддя враховуючи викладене приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як перебуває у розшуку; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення, що дає суду вважати, що останній може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_1 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177КПК України, а також факт того,що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний виїхав з території України та перебуває у іншій країні, постановою слідчого СВ відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.08.2022 року оголошений у міжнародний розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючі данні про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 177, 193 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області Мамот О.В. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2021 року за № 0000638 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Кам`янської окружної прокуратури Чуйку С.С.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя І.М. Юрченко