ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/5614/21 Номер провадження 11-кп/814/1720/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Харківської від 30 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів- до 28 серпня 2022 року включно без визначення розміру застави обвинуваченим: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.4 ст.189 КК України.
ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Приймаючи рішення місцевий суд урахував: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що обвинувачені можуть: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 дані про осіб останніх, а також неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просять скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2022 та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги обвинувачені мотивують тим, що не причетні до вчинення даних кримінальних правопорушень, а ризики, зазначені прокурором не були доведені.

Вказують, що:

ОСОБА_8 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має постійне місце роботи;

ОСОБА_9 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий, має постійне місце роботи, має захворювання руки та потребує медичної допомоги;

ОСОБА_10 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий, учасник бойових дій та має бажання захищати Україну від збройної агресії російської федерації.

Потерпілий ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду в засідання не з`явився, попередньо надіславши клопотання про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши пояснення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_11 , обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.394 КПК України зазначені вище ухвали суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що обвинувачені заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі сторін, розгляд апеляційної скарги на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, на підставі ч.4 ст. 422-1 КПК України проводиться за участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи все вищевказане суд встановив, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 можуть здійснити дії, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Посилання обвинувачених на те, що наведені прокурором ризики є недоведеними, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2022.

Колегія суддів, дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про їх особу та навів мотиви, з яких прийняв оскаржуване судове рішення.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Також колегія суддів вважає непереконливими доводи викладені в апеляційній скарзі обвинувачених, що дані про осіб обвинувачених є такими, що дають всі підстави для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Судом першої інстанції у повній мірі досліджені обставини, за яких до обвинувачених неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про їх особу, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4