Провадження № 1-кс/947/8724/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000609, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, умовах дії воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ), 04.09.2022 приблизно о 20 годині 20 хвилин,ОСОБА_5 , знаходячись в парадній № 5 будинку № 16 по проспекту Ак. Глушко в м.Одесі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , з шкіряною сумкою на правому плечі, яка в цей час підіймалась по сходам. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна належного ОСОБА_6 , з метою заволодіння даною сумкою з майном, що в ній знаходиться, шляхом застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 04.09.2022 о 20 годині 23 хвилині, умисно з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, знаходячись в парадній № 5 будинку № 16 по проспекту Ак. Глушко в м.Одесі, підійшов до ОСОБА_6 , де із застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я останньої, що виразилось, в нанесенні їй двох ударів долоню руки в область обличчя, тим самим спричинивши останній фізичний біль та позбавивши її бажання чинити опір, в результаті чого ОСОБА_6 впала передньою частиною тіла на асфальтне покриття сходів. Потім, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 відкрито викрав шкіряною сумкою лежачої на асфальтному покритті сходів ОСОБА_6 - вартістю 1200 гривень, в якій знаходилось на наступне її майно та грошові кошти: мобільний телефон марки «Samsung S20» - вартістю 23 000 гривень; з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 - вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, гаманець - вартістю 750 гривень, в якому знаходилось її грошові кошти в сумі 326 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 25 301 гривень.

04.09.2022 слідчим СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події ділянки місцевості за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушко, 16, де було виявлено та вилучено: жіночу шкіряну сумку, мобільний телефон марки «Samsung S20» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 , які було упаковано до сейф пакету № PSP 4100135, жіночий гаманець, в якому знаходилось 326 гривень, упаковано до сейф пакету № FPS 6004213, які відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України відносять до речових доказів, що є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

05.09.2022 за постановою слідчого виявлені на вилучені речі та предмети в ході огляду місця події від 04.09.2022 за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушко, 16, визнані речовими доказами, а саме: жіночу шкіряну сумку, мобільний телефон марки «Samsung S20» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 , які було упаковано до сейф пакету № PSP 4100135, жіночий гаманець, в якому знаходилось 326 гривень, упаковано до сейф пакету № FPS 6004213.

Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
Якщо речовий доказ буде перебувати у володінні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого, в якій останній повідомляє, що власник майна, потерпіла ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначене майно належить ОСОБА_6 , тобто особі, яка є потерпілою у кримінальному провадженні, та саме за її зверненням було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000609, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1