Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1454/21
Провадження № 1-кп/673/50/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000278, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого стропальником у Хмельницькому ЛМГ, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, із задовільним станом здоров`я, не військовозобов`язаного, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2021 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Тоді ж ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_3 та за допомогою кулака правої руки наніс йому один удар в ділянку носа.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу спинки носа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав та показав як у зазначений в обвинувальному акті час та місці, разом із дружиною рухалися на транспортному засобі та в цей момент, як тоді йому здалося, хтось із присутніх хлопців, які стояли на обочині дороги, за допомогою невідомого предмета зачепив автомобіль. Зупинившись, вийшов з автомобіля та підійшовши до вказаних осіб, наніс один удар за допомогою правої руки, затиснутої у кулак в область носа ОСОБА_3 . Зауважив, що на той час як здалося саме ОСОБА_3 вчиняв протиправні дії по відношенню до його транспортного засобу. В скоєному щиро розкаюється.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 підтвердив як у зазначений в обвинувальному акті час та місці перебував в компанії ще двох хлопців. В цей час повз них проїжджав автомобіль обвинуваченого, із якого вийшов останній та почав висловлювати претензії з приводу пошкодження транспортного засобу. Після цього, ОСОБА_4 підійшов до гурту та кулаком правої руки наніс йому один два удари в область носа та в подальшому продовжив наносити удари іншим присутнім хлопцям.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, а також цілком погоджуються із правовою кваліфікацією дій обвинуваченого органом досудового розслідування, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти його розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинив діяння, яке являється кримінальним проступком.

За матеріалами справи відомостей, які б негативно характеризували обвинуваченого не здобуто, останній являється працевлаштованим, має на утриманні двох дітей 2015р.н. та 2017р.н., на ОСОБА_6 обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують йому покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, його характеристики по місцю проживання, обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, в розмірі, передбаченому санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов стороною потерпілого не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1