справа № 991/1778/22
провадження № 11-сс/991/184/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

15 червня 2022 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003812 від 01 квітня 2015 року.

Судове рішення мотивовано тим, що з доданих до клопотання матеріалів не вбачається підстав для застосування у даному кримінальному провадженні від 01 квітня 2015 року положень ч.1 ст.219 КПК в чинній редакції, у зв`язку з чим слідчим суддею зроблено висновок про відсутність підстав для його закриття за ч.9 ст.284 КПК.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_2 14 червня 2022 року звернувся з апеляційною скаргою з вимогами про скасування ухвали слідчого судді від 03 червня 2022 року та постановлення нової, за якою просить ухвалити рішення про закриття кримінального провадження №0003812 від 01 квітня 2015 року у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру в порядку ч.9 ст.284 КПК.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, та такою, що протирічить нормам діючого процесуального законодавства, в обґрунтування підстав для розгляду апеляційної скарги посилається на ч.10 ст.284 КПК та положення п.8 ч.2 ст.129 Конституції України як норми прямої дії, висновки Конституційного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим на його думку ухвала слідчого судді від 03 червня 2022 року підлягає апеляційному оскарженню.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за даною апеляційною скаргою слід зазначити, що законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку, передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

За положеннями ч.9 ст.284 КПК якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені ч.1 ст.219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Порядок та перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано нормами глави 31 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Приписами ст.309 КПК визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте за ч.3 цієї статті інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

За вимогами ч.3 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте ані положеннями розділу ІІІ Глави 24 параграфу 1 КПК, які регламентують, зокрема, закінчення досудового розслідування, ні нормами ст.309 КПК не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

В той же час, оскільки постановлена слідчим суддею ухвала передбачена положеннями чинного КПК як рішення слідчого судді за результатами розгляду клопотання про закриття кримінального провадження в порядку ч.9 ст.284 КПК, положення щодо можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, в тому числі викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі №243/6674/17-к, у даному випадку не застосовуються.

При цьому, положеннями ч.10 ст.284 КПК передбачено оскарження саме ухвали про закриття кримінального провадження, натомість можливість апеляційного оскарження судового рішення, яким відмовлено у закритті кримінального провадження, зазначеною нормою не встановлюється, що узгоджуються з судовою практикою, викладеною ККС ВС (ухвала від 31 січня 2022 року у справі 753/7012/16-к).

Таким чином, норми діючого законодавства не передбачають можливості апеляційного перегляду рішення слідчого судді щодо відмови у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, про що правомірно зазначено слідчим суддею в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, норми п.8 ч.2 ст.129 Конституції України, на які посилається особа в апеляційній скарзі, відносять до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Посилання в апеляційній скарзі на положення Конституції України, висновки Конституційного Суду України, практику Європейського суду з прав людини, а також загальні засади кримінального судочинства не можуть вважатися належними в обґрунтування можливості апеляційного оскарження вищевказаної ухвали, оскільки повноважним і компетентним судом розглянуто клопотання особи, права якої обмежуються, а право особи на висловлення своїх заперечень із рішенням слідчого судді може бути реалізоване в порядку, передбаченому ч.3 ст.309 КПК.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Так, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги, про що неодноразово зазначалося у подальшому в практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.284, 309, 392, 399 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1