Номер провадження:1-кс/521/2594/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду, клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

-02.02.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді двісті годин громадських робіт; покарання не відбула,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що відповідно до Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан та всій території України строком на 30 діб.
Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-ІХ від 22.05.2022», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за корисливі злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не стала та вчинила новий корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 16.07.2022 приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились біля супермаркету ТОВ «Копійка-центр» по вул. Св. Ріхтера, 2, де побачили невідому їм неповнолітню особу неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний умисел на заволодіння чужим майном, яке належить неповнолітній ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 домовились між собою заволодіти майном, яке належить неповнолітній ОСОБА_8 .
Переслідуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить неповнолітній ОСОБА_8 , яке остання мала при собі.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до неповнолітньої ОСОБА_8 та попросили її роздати зі свого мобільного телефона інтернет, на що остання погодилась. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спільно із неповнолітньою ОСОБА_8 зайшли до приміщення супермаркету ТОВ «Копійка-центр» по вул. Св. Ріхтера, 2, де ОСОБА_4 попросила ОСОБА_8 передати її мобільний телефон під приводом скористатись послугами інтернет, на що неповнолітня ОСОБА_8 погодилась та передала ОСОБА_4 свій мобільний телефон.
Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вийшли із приміщення супермаркету ТОВ «Копійка-центр» та направились до автомобіля, куди підбігла неповнолітня ОСОБА_8 та почала вимагати, аби їй повернули її мобільний телефон.
В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до неповнолітньої ОСОБА_8 та запропонували їй віддати її срібний браслет та срібну каблучку в обмін на її мобільний телефон, на що ОСОБА_8 погодилась та знявши зі своєї руки браслет та каблучку, віддала його ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заволоділи майном неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном темно-синього кольору марки «Redmi Note9» у селіконовому чохлі чорного кольору, із сім-картою «Лайфсел» із номером телефону НОМЕР_1 (ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ), вартістю 4 900 гривень, срібною каблучкою «Біатріс» із камінцями цирконію білого кольору, 925 проби, вагою 1, 99 г., вартістю 140 гривень 24 копійки, срібним браслетом «Марсель» із камінцями фіаніту, 925 проби, вагою 7,88 г., вартістю 309 гривень 78 копійки.
Після чого, разом із викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, завдавши майнової шкоди неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 5350 гривень 02 копійки.
Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2022 за № 0000850 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою прямими доказами у сукупності, які містяться у наступних різних процесуальних джерелах: протоколі допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення речей для впізнання за участі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , протоколами оглядів документів (відеозаписів з камер відеоспостереження), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 , протоколом отримання добровільно наданих предметів, а також інших матеріалах.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .
Прокурор підтримала клопотання слідчого, так як вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід.
Захисник заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати домашній арешт.
Підозрювана підтримала думку захисника.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (за ч. 1 ст. 177 КПК України) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

ОСОБА_4 згідно зі ст.12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходу, наявний ризик її ухилення від органу досудового розслідування та від суду, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність у провадженні неповнолітньої потерпілої, відносно якої ОСОБА_4 вчиняла вплив під час вчинення злочину, вказує на те, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, перебуваючи на волі остання матиме можливість незаконно впливати на потерпілу, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 уже вчиняла злочин майнового характеру, за що її було вже засуджено 02.02.2022 Суворовським районним судом м. Одеси до покарання у вигляді двісті годин громадських робіт. Крім того, ОСОБА_4 було поставлено на облік до сектору ювенальної пробації м. Одеси філії ДУ «Центр пробації», проте остання наразі покарання не відбула, за викликами не з`являється.

Даний факт вказує на її схильність до скоєння злочинів, ідентичних за своїми кваліфікуючими ознаками. Тому, взявши до уваги вище викладене, можна дійти висновку, що у разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання нею як підозрюваною, а в майбутньому, вірогідно, й обвинуваченою, покладених на неї ст. 42 Кримінального процесуального кодексу процесуальних обов`язків, та матиме змогу вчиняти інші корисливі злочини, що підтверджує наявність ризику , передбаченого п.1 ч.5 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слід врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину; а також відсутність міцних соціальних зав`язків.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної та обмеження її конституційних прав, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Вищезазначені в сукупності обставини вказують на неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
У відповідності до положень ч.5 ст.182 КПК України суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, який складає 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи.
Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту обрання, тобто з 02.08.2022 року та діє до 30.09.2022 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 ( вісімдесяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2022 року складає суму 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, вважаючи зазначений розмір співмірним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1