ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6617/22
провадження № 1-кс/753/1173/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження№0001856 відомості про яке внесено до ЄРДР від 30.06.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Бородянка Київської області, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2012 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 406, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років дисциплінарного батальйону; 09.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 21.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 06.09.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин; 19.06.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік з іспитовим строком 1 рік; 26.05.2021 року Шевченківським районним судом м. Києваза ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва ОСОБА_6 ,за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження№0001856,відомості про яке внесено до ЄРДР від 30.06.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001856 від 30.06.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, крім того Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, крім того Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 30.06.2022 приблизно о 04 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 10, проходячи повз малу архітектурну споруду «ХОТ МІТ», керуючись раптово виниклим злочинним умислом, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , підійшовши до вище вказаного приміщення, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою матеріального збагачення, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, у невстановлений досудовим слідством спосіб, відчинивши навісний замок ролетів та таким чином отримавши доступ, проник в середину приміщення.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в середині вказаного магазину, взяв кавовий апарат «SAECO Viena» вартістю 5000 гривень 00 копійок, який з метою подальшого таємного викрадення виніс з приміщення та поклав на лавці автобусної зупинки, після чого повернувся до приміщення магазину та повторно обшукавши його, викрав грошові кошти в сумі 300 гривень з каси, яка була відчинена.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, направився до виходу з приміщення, але був виявлений та затриманий працівниками поліції, разом з майном, яке він таємно намагався викрасти, тим самим не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Своїми умисними, злочинними діями, ОСОБА_4 , міг завдати матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 5 300 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні даного злочину незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , раніше судимий.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, й вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання, адже підозрюваний раніше судимий за майнові злочини аналогічного характеру. Окрім того, про наявність вказаних ризиків, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрюваний повторно вчинив злочин майнового характеру та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю - крадіжки. Разом з тим, раніше засуджений за вчинення корисливого злочину проти власності. Покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2021 року, не перевиховало його, підозрюваний не став на шлях виправлення, й знову через короткий період часу вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, такий як домашній арешт, вважаючи, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою не має, оскільки матиме добросовісну процесуальну поведінку. Водночас підозрюваний вцілому визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаюється.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.06.2022 року о 04 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

30.06.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

-протоколом допиту потерпілого;

-протокол огляду місця події від 30.06.2022 року;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України.;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п.п.1, 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, й вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, адже підозрюваний був раніше судимий за майнові злочини аналогічного характеру. Окрім того, про наявність вказаних ризиків, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин повторно, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю (крадіжки). Разом з тим, підозрюваний раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності (крадіжка) за аналогічних обставин - викрадення майна з магазину. Покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2021 року, не перевиховало його, підозрюваний не став на шлях виправлення й знову через короткий період часу вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності (крадіжка).

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.
Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з характером підозрюваного, як особи, яка раніше судима за аналогічний злочин проти власності (крадіжка) згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2021 року, який на шлях виправлення не став, висновків не зробив, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Позиція підозрюваного та його захисника щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують, адже покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2021 року, не перевиховало його, він не став на шлях виправлення, й знову вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності (крадіжка).

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний не працевлаштований, свідомо обрав для себе єдине джерело доходу направлене на повторне, таємне викрадення чужого майна, зважаючи на вчинений ним злочин, й усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину - продовження злочинної діяльності, що є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі, який відповідатиме завданим його злочинними діями майновим збиткам (5 300, 00 грн.), який визначений слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, й з урахуванням того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

З урахуванням п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, особи підозрюваного, його майнового стану та процесуальної поведінки, визначити мінімальний розмір застави у розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. 00 коп. (2 481 х 20 = 49 620 грн. 00), який буде достатнім для виконання покладених на нього обов`язків, та є співмірним до розміру збитків, що завдані злочином, до якого він причетний.
Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження№0001856 відомості про яке внесено до ЄРДР від 30.06.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Бородянка Київської обл., офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2012 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 406, ч. 3 ст. 406, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років дисциплінарного батальйону; 09.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 21.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 06.09.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин; 19.06.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік з іспитовим строком 1 рік; 26.05.2021 року Шевченківським районним судом м. Києваза ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,- задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави (правом внесення застави) в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 (нуль) коп., що становить 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки терміном 60 (шістдесят) днів:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з часу фактичного затримання, тобто з 30 червня 2022 року 04 години 10 хвилин.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 29 серпня 2022 року о 04 годині 10 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: