У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, відомості про яке 01.10.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 343 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2019 року працівники Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та слідчий слідчого відділення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відповідно до доручення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 118 від 21 вересня 2019 року «Про забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів на території Ужгородського району 22 вересня 2019 року», затвердженого начальником Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , 22 вересня 2019 року заступили для забезпечення публічної безпеки й порядку під час проведення публічного заходу «свято Словацького народного мистецтва», що проводився 22 вересня 2019 року з 13 години 00 хвилин по 24 годину 00 хвилин за адресою: селище міського типу Середнє Ужгородського району Закарпатської області.

Близько 22 год. 00 хв. того ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік кафе «Леанка», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, селище міського типу Середнє, вулиця Пінська, будинок 1, виконуючи завдання, передбачене п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», а саме забезпечення публічної безпеки і порядку, виявили пошкоджений транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21015», державний номерний знак НОМЕР_1 , який з`їхав в кювет.
Під час з`ясування обставин можливого вчинення дорожньо-транспортної пригоди у зазначеному вище місці відбулось скупчення осіб ромської національності в кількості близько 15 осіб, в ході якого розпочалася словесна суперечка між вказаними особами та працівниками поліції.
Так, у ході суперечки 22 вересня 2019 року о 22 год. 10 хв. неподалік кафе «Леанка», розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, селище міського типу Середнє, вулиця Пінська, будинок 1, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями, пов`язаними із забезпеченням публічної безпеки і порядку, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків, діючи всупереч вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення, завдав удар лівою рукою в область лівої вушної раковини ОСОБА_6 , чим здійснив фізичний вплив на останнього з метою перешкодити виконання ним своїх службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням публічної безпеки і порядку під час проведення публічних заходів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 343 КК України, вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкоди виконання службових.

Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 343 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 343 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ч.1 ст. 343 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до трьох місяців.
Таким чином, згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення класифікується як кримінальний проступок.
Обставини, передбачені ч. ч. 2 та 3ст. 49 КК України відсутні, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.
Судом встановлено, що початком перебігу строку давності є день, коли було вчинено кримінальне правопорушення, тобто, згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення вчинено у встановлений слідством день та час, а саме 22.09.2019 і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується.
З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 2 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
При цьому Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в ухвалі від 28.09.2017 у справі 1505/11011/2012 роз`яснив, що, виходячи із системного аналізу ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», у випадку повного визнання обвинуваченим своєї вини та подачі ним клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен винести відповідну ухвалу про закриття кримінального провадження без призначення покарання.
Враховуючи те, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, не переривався та на день розгляду справи закінчився, суд приходить до переконання, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 343 КК України.
Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.343 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 від 01.10.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України, - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1