Ухвала
Іменем України

19 вересня 2022 року
м. Київ
Провадження № 51-2800 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року остаточно призначено ОСОБА_4 5 років 9 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року відхилено зауваження обвинуваченого ОСОБА_4 до журналів судового засідання від 10 лютого 2022 року, від 29 березня 2022 року.

Не погоджуючись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року, з тих підстав, що ця ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали судді апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надану до неї копію судового рішення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3