Справа № 304/1218/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/348/22, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 червня 2022 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, фізичної особи підприємця, одруженого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28 серпня 2022 року (включно) із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 29.06.2022, старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_8 за невстановлених слідством часу, дати, місця та обставин, але не пізніше 28 червня 2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, яка полягала у порушенні встановленого в Україні порядку обігу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї та бажаючи їх настання, не маючи передбаченого п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1993 року та п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових металів, затвердженого наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, придбав та зберігав боєприпаси та вибуховий пристрій. 28 червня 2022 року у період часу з 16 год 50 хв по 20 год 05 хв, під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Jeep», моделі «Patriot», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , працівниками правоохоронних органів під водійським сидінням автомобіля було виявлено поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились: предмет зовні схожий на магазин до автомату Калашникова, який споряджений предметами зовні схожими на патрони до автомату Калашникова, в загальній кількості 30 штук, з маркуванням біля капсуля «82» та навпроти нього з маркуванням «3» на кожному; предмет зовні схожий на корпус ручної гранати зеленого кольору з маркуванням «176-76 Т» та написом «В-1»; предмет зовні схожий на Уніфікований запал ручної гранати модернізований з маркуванням «УЗРГМ-2 118-85, 583». У клопотанні слідчий також зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що підозра ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на підставі яких 29.06.2022 слідчим винесено повідомлення про підозру, копія якого 29.06.2022 вручена ОСОБА_8 . Окрім цього, слідчий зазначає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину може незаконно впливати на свідків, експерта шляхом їх підкупу або залякування; вчинити інші кримінальні правопорушення. При цьому, слідчий також вказує на те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України та не можуть бути більш ефективними у порівнянні з триманням під вартою, тому слідчий просить клопотання задовольнити, обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим у кримінальному провадженні №0000101, внесеному 29 червня 2022 року до ЄРДР проводиться досудове розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України. В ухвалі також вказується на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підозра ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на підставі яких 29.06.2022 слідчим винесено повідомлення про підозру, копія якого 29.06.2022 вручена ОСОБА_8 . З огляду на те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину і те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, існують і вони реальні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Окрім цього, слідчий суддя взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 є фізичною особою підприємцем, одружений, має родину, при ухваленні судового рішення слідчий суддя вважав за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисниця підозрюваного, адвокатка ОСОБА_5 , зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра її підзахисному є необґрунтованою, однак слідчий суддя це не врахував, як і те, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та фактичного проживання, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту, одружений, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, одна із них є інвалідом, а також батьки, які також мають інвалідність; підозрюваний займається підприємницькою діяльністю і є єдиним годувальником у родині. На думку апелянтки, зазначені у клопотанні ризики не існують, вони є надуманими. При цьому, стверджує, що слідчий суддя всупереч вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України визначив передбачений процесуальним законом максимальний розмір застави. Наразі родина позичила ці кошти та внесла заставу, однак кошти слід повернути, тому апелянтка просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його постійного проживання у певний час доби, а саме з 22.00 до 06. 00 годин, а сплачену заставу повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки цих осіб у судове засідання на розгляд апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брав участь підозрюваний ОСОБА_8 та його захисниця адвокатка ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: рапортом слідчого від 28.06.2022, ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 23.06.2022, протоколом обшуку від 28.06.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 29.06.2022, та іншими доданими до клопотання доказами, на підставі яких 29.06.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_8 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_8 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги в частині сумнівів щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд відхиляє як такі, що на даному етапі кримінального провадження не дають підстав для суджень про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експерта, вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 1 ст. 263 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років) та даними про особу підозрюваного (раніше не судимий, одружений, є фізичною особою-підприємцем) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що зазначені у клопотанні ризики не існують, є надуманими, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як безпідставні та необґрунтовані апеляційний суд визнає та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею незаконно обрано підозрюваному ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та фактичного проживання, одружений, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, одна із них є інвалідом, а також батьки, які також мають інвалідність, займається підприємницькою діяльністю і є єдиним годувальником у родині, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду чи незаконно впливати на свідків, експерта, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_8 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_8 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання чи домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й особистого зобов`язання чи домашнього арешту.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів проти громадської безпеки. При цьому, береться до уваги те, що зі змісту апеляційної скарги убачається, що застава сплачена, що в свою чергу свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_8 вважається особою, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя всупереч вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України визначив максимальний розмір застави і родина ОСОБА_8 позичила ці кошти та внесла заставу, однак кошти слід повернути, - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, непідтверджені і такі, що не впливають на визначений слідчим суддею розмір застави.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який чи зменшення розміру застави.
Строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги без поважних причин сторона захисту позбавила себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 червня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого й застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , строком на 60 днів, а саме до 28 серпня 2022 року (включно) із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: