Справа № 450/237/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/822/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Володимирці, Жидачівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин. Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу ухвалено не обирати.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 08.01.2022 року близько 16.05 год., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Індітекс Україна», магазин «Бершка», що знаходиться у торговому центрі «Кінг Крос Леополіс» за адресою: Львівська область Пустомитівський район, с.Сокільники, вул. Стрийська, 30, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, діючи протиправно, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ТОВ «Інтідекс Україна», а саме взяв із полиці магазину штани чоловічі з артикулом 5459/352/400 42 р., вартість яких 479 грн 20 коп, та сховав вказані чоловічі штани під свою куртку, в яку він був одягнений, після чого направився на вихід із магазину, однак довести свого злочинного умислу до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки після проходу крізь антикрадіжну рамку, був виявлений та зупинений працівниками охорони магазину з вказаним майном..

Не погоджуючись із оскарженим вироком захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав на апеляційну скаргу, у якій просить оскаржений вирок змінити. Призначити ОСОБА_7 попередження та звільнити від покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що, вирок суду занадто суворий. Просить суд врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом із батьками, працює неофіційно, навчається. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Захист вважає, що з урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_7 менш суворе покарання у зв`язку з малозначністю вчиненого та примиренням з потерпілою стороною. Вважає, що достатнім у даному випадку було б покарання у вигляді попередження та звільнення від покарання.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції, належно та повно врахував і оцінив всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, не працює, навчається на 5-му курсі заочного відділення вищого навчального закладу, характеризується нейтрально за місцем проживання, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, та дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім, сприятиме досягненню основної мети покарання виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_7 , запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відтак, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та звільнення його від відбування покарання колегією суддів не встановлено.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4