Справа № 314/973/22
Провадження № 1-кп/314/218/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2022 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 12.01.2022 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: село Нововодяне, Кам`янсько-Дніпровський район, Запорізька область, освіта середньо-спеціальна, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
03.01.2022, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою особистого збагачення, без дозволу власника, знаходячись в салоні свого автомобіля «ЗАЗ-Daеwoo» державний номерний знак НОМЕР_2 зеленого кольору, заволодів сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , яку випадково залишив у вказаному автомобілі ОСОБА_6 та яка належала ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел на заволодіння грошових коштів, які знаходилися на банківській карті АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що належала ОСОБА_8 , встановив вищевказану сім-карту в свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, користуючись вказаною сім-картою, 03.01.2022, перебуваючи в місті Вільнянськ Запорізькою району Запорізької області, попрохав свого знайомого ОСОБА_9 , надати дані його банківської карти AT КБ «ПриватБанк» для перерахування на неї грошових коштів. ОСОБА_9 не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_10 , погодився та назвав останньому номер своєї банківської карти AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , після чого ОСОБА_3 користуючись вказаною сім-картою, через голосове меню банку, перерахував з банківської карти ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4000 гривень на банківську карту власником якої є ОСОБА_9 .

Після перерахування грошових коштів на банківську карту ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 направились до торгівельного центру «Амстор», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 за допомогою банкомату, зняв зі своєї банківської карги грошові кошти в сумі 3500 гривень, які передав ОСОБА_12 .

Далі, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому продовжуючи свій злочинний намір, через деякий чає, знову попрохав ОСОБА_9 скористатися його банківською картою, після згоди останнього, ОСОБА_3 через голосове меню банку, знову здійснив перерахування грошових коштів з банківської карги ОСОБА_8 в сумі 3000 гривень на банківську карту власником якої є ОСОБА_13 , після чого останній на прохання ОСОБА_3 , здійснив перерахування грошових коштів в сумі 2800 гривень на іншу банківську карту AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , номер якої вказав йому ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_3 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку грошових коштів потерпілої ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 7000 гривень.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_14 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, знятий з військового обліку на підставі абз. 2 п. 2 ч. 5 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідно до ст.ст. 75 - 78 КК України, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, із застосуванням випробування.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму 7000,00 грн. задовольнити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму 7000,00 грн. задовольнити, стягнувши зі ОСОБА_3 вказану суму.

Речові докази:
-довідку з АТ КБ «ПриватБанк» по картці/рахунку власником якої є ОСОБА_7 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-довідку з АТ КБ «ПриватБанк» по картці/рахунку власником якої є ОСОБА_9 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-СD-R диски для лазерних систем зчитування № 314/334/22 від 27.01.2022 з документацією, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-сім-карту «Київстар» ( НОМЕР_7 ) з номером НОМЕР_8 яка долучена до матеріалів кримінального провадження повернути власнику.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а у випадку, якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1
24.05.2022