Справа № 296/6346/22
УХВАЛА
Іменем України

29 вересня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління

Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 30 вересня 2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000849,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії ухвали.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000849 від 30.09.2019, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 29.09.2019 близько 21 години 50 хвилин водій ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем марки «FIAT SCUDO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , та яким у якості пасажирів перевозив неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , малолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яким рухався поблизу с. Пряжів Житомирського району Житомирської області зі сторони м. Бердичева в напрямку м. Житомира.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом на 189 км + 200 м автодороги «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський» із двостороннім рухом, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, поблизу с.Пряжів Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог пунктів 2.3(б), 2.3(д), 10.1, 11.4, 12.1, 13.1, 13.3 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі за текстом Правил), створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, що виразилося в наступному.

Так, в порушення вимог п.п. 2.3(б), 2.3(д), 10.1, 11.4, 12.1, 13.1, 13.3 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил водій ОСОБА_5 проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час здійснення випередження автомобіля, який рухався попереду в попутному напрямку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перетнув зліва лінію горизонтальної розмітки 1.3 Правил, що поділяє транспорті потоки протилежних напрямків на дорозі, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку, виїхав на зустрічну смугу де передньою правою частиною переднього бампера автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який знаходився в цей час на проїзній частині.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертельного перелому лівої стегнової кістки, що потягнуло за собою тривалий розлад здоров`я та відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_5 при керуванні ним транспортним засобом вимог п.п. 2.3(б), 2.3(д), 10.1, 11.4, 12.1, 13.1, 13.3 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України 31.07.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, складено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Однак, повідомлення не вручене внаслідок не встановлення його місцезнаходження. Водночас, слідством вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджуються наступним доказами зібраними в ході досудового розслідування: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05.11.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 19.02.2020, висновком судово-медичної експертизи № 397 від 04.03.2020, висновком експертизи обставин і механізму ДТП № 1000/20-25 від 09.04.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження.

В органу досудового розслідування є обґрунтована необхідність у обранні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, підозрюваний на даний час за місцем свого проживання відсутній, ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих (розшукових) дій і прийняттю законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

10.06.2022 надійшла відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, де інформується що ОСОБА_5 07.04.2022 перетнув державний кордон України та не повернувся.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 та отриманням відомостей про перетин Дежавного кордону України, 22.09.2022 слідчим винесено постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Відповідно до норм ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог організації та здійснення міжнародного розшуку каналами Інтерполу для оголошення в міжнародний розшук необхідно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (згідно рішення Комісії з контролю файлів Інтерполу запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2(b,іі) Правила організації). Відповідно до вимог ст. 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07 публікацію циркулярного повідомлення про розшук каналами Інтерполу особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральними органами щодо видачі (екстрадиції). Процедура оголошення особи в розшук каналами Інтерполу передбачає собою переведення матеріалів кримінального провадження на мову міжнародного співробітництва та їх подальше спрямування до компетентних органів країни, де встановлено місцезнаходження підозрюваного для його затримання та у подальшому видачі, тому визначення строку дії ухвали не дає можливості виконати виказані вимоги.

Метою обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, керуючись, п.1 ч.1 ст. 177 КПК України має підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час він відсутній за місцем проживання та реєстрації.

Орган досудового розслідування керуючись п.3 ч.1 ст. 177 КПК України не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків, оскільки йому відомі їх місця проживання та роботи, з метою схиляння їх до зміни показів та відмови від раніше даних показів.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати ОСОБА_5 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, оголошений у міжнародний розшук, може незаконно впливати на свідків, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не дадуть можливості уникнути вказаних ризиків

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідив матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, правові підстави, за яких до підозрюваної особи можливе застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вичерпним чином визначені частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15 травня 2020 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Частина 1 статті 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Враховуючи, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено можливість призначення покарання у виді штрафу в розмірі понад 3 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак не передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та слідчим не доведено, що підозрюваний, який є раніше не судимою особою, не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави, слід дійти висновку, що згідно положень ст. 183 КПК України він не є особою, до якої може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин, клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи безпідставність (відсутність правових підстав для внесення) поданого клопотання, воно розглянуто у відсутність захисника підозрюваної особи, оскільки прийняте рішення за жодних обставин права такої особи не порушить.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 281, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1