ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 - захисника в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 09 червня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000020, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.ч. 4,5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 15 п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кияшки Горішньоплавнівського району Полтавської області, громадянину України, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому 20.04.2017 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці до 07 серпня 2022 року включно.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Солониця Козельщинського району Полтавської області, громадянину України, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці до 07 серпня 2022 року включно.

Цією ж ухвалою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці до 07 серпня 2022 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_11 та захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , а також обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, районний суд врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченим, характеристику їхньої особи, наявність ризиків у виді можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані, схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, які є доведеними прокурором.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Адвокат ОСОБА_9 захисник в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в апеляційних скаргах з доповненнями просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ,через недоцільність.

Вказує, що ухвала місцевого суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю застосованого запобіжного заходу ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинувачених, обставинам справи у зв`язку з відсутністю обґрунтованості підозри/обвинувачення і існування ризиків, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, суд не мав права вирішувати клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки таке клопотання не передбачено законом.

Посилається на те, що суд не мотивував рішення щодо не визначення розміру застави обвинуваченим, а також неможливості інших більш м`яких запобіжних заходів забезпечити належну процесуальну поведінку останніх, а також мав звільнити з-під варти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки строк їх тримання під вартою перевищує 12 місяців, чим порушено ч. 3 ст. 197 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачені підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарг, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000020, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.ч. 4,5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
09.06.2022 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_9 звернулася до апеляційного суду з апеляційними скаргами.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Ухвалюючи рішення, суд врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченим, зокрема, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у закінченому замаху на умисне вбивство, у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та передачі вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, характеристику їхньої особи, наявність ризиків у виді можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані, схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, які є доведеними прокурором.
При цьому зазначив, що на теперішній час судовий розгляд в даному кримінальному провадженні лише розпочався, суд перейшов до дослідження письмових доказів, триває допит свідків.
За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційних скаргах доводів які б переконали у зворотньому.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченим повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Зазначені захисником обставини щодо недоведеності висунутого обвинувачення, не заслуговують на увагу, оскільки питання про допустимість, належність, достовірність та достатність доказів сторони обвинувачення для визнання особи винуватою чи невинуватою має вирішуватись судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Так, питання винуватості чи невинуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, суд першої інстанції вирішить у нарадчій кімнаті під час винесення остаточного рішення у справі, а тому на цій стадії процесу, тобто до закінчення судового розгляду, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із обґрунтованістю апеляційних доводів у цій частині.

Разом з тим, з урахуванням наведеного, колегія суддів, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим дій, звертає увагу на те, що відповідно до змісту обвинувального акту, всупереч доводам апеляційної скарги, пред`явлене обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 можуть бути причетними до вчинення інкримінованих їм злочинів.

Такими що не ґрунтуються на законі є і доводи апеляційних скарг про порушення строку тримання під вартою обвинувачених, а також відсутності законних підстав для розгляду клопотання прокурора.

Частиною 2 статті 331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, відповідно до якої (ст. 197 КПК) клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор.

Крім того, положення ч. 3 ст. 197 КПК України дійсно мають обмеження щодо строків застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак як слідує зі змісту норм зазначеної статті, такі строки застосовуються лише під час здійснення досудового розслідування, а не судового розгляду.

Рішення слідчого судді про не визначення застави, відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно з якими слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як слідує з обвинувального акту, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили інкриміновані їм злочини із застосуванням насильства, зокрема і за допомогою вогнепальної зброї, що мало наслідки у виді отримання потерпілим ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень шиї, грудної клітини та пошкодженням внутрішніх органів, що свідчить про велику суспільну небезпеку обвинувачених.
За наведених обставин, рішення районного суду є законним та належним чином вмотивованим, а тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 - захисника в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 09 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4