465/3249/22
1-кп/465/1072/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

14.07.2022 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000686, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам (республіка Німеччина), громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ "Магістраль", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27 червня 2022 року до Франківського районного суду міста Львова від прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000686, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022 року визначено головуючим суддю Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 04.07.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене захисником клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, водночас на обгрунтування підстав звернення з обвинувальним актом до Франківського районного суду м. Львова вказав, що місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, а тому, обвинувальний акт скеровано до суду з урахуванням положень ст.218 КПК України за місцем завершення досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого подала клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності. Водночас щодо підсудності обвинувального акту пояснила, що таке питання виникало на стадії досудового розслідування, проте, сторона обвинувачення стояла на позиції про те, що розгляд справи має відбуватись у Франківському районному суді м. Львова, оскільки Служба автомобільних доріг у Львівській області, в якій працював обвинувачений на час вчинення інкримінованих йому дій, розташовується на території Франківського району м. Львова.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив закрити щодо нього кримінальне провадження.
Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
З норм статті 314 КПК України вбачається, що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Досліджуючи в судовому засіданні питання підсудності кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.367 КК України, суд з`ясував, що при направленні обвинувального акта власне до Франківського районного суду м. Львова прокурор керувався тим, що місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, а тому, обвинувальний акт скеровано до суду за місцем завершення досудового розслідування. При цьому, сторона захисту вказала, що під час проведення досудового розслідування стороною обвинувачення стверджувалось, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 підлягає розгляду Франківським районним судом м. Львова, юрисдикція якого поширюється на місцезнаходження Служби автомобільних доріг у Львівській області.
Суд не погоджується з думкою прокурора про те, що місце вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення встановити неможливо, адже, як слідує з обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст.367 КК України, а саме в тому, що він, будучи присутнім 21.06.2017 року при проведенні відбору зразків продукції, що підлягає випробуванню, на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення С140904 Криниця-Більче-Волиця на ділянці км. 2+247 2+627 не перевірив товщину трьох відібраних кернів, два з яких не відповідають проектній товщині та є меншими на 6 см. У цьому ж обвинувальному акті зазначається, що вказана ділянка дороги розташована у Миколаївському районі Львівської області.
З наведеного слідує, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинене поза межами Франківського району м. Львова, у межах територіальної юрисдикції Миколаївського районного суду Львівської області.
Суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (зі змінами та доповненнями згідно Указу № 341/2022 від 17.05.2022 року).
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 14 квітня 2022 року №2201-ІХ, у розділі IX-1 назву та статтю 615 викладено в іншій редакції.
Так, положеннями ч. 9 ст. 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Водночас, аналізуючи в цілому положення ч. 1 і ч. 9 ст. 615 КПК України можна дійти до висновку, що скерування обвинувального акту для розгляду судом в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування можливе за наявності двох підстав: введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом в порядку визначеному ст. 32 КПК України.
Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 , було вчинено у 2017 році, тобто до запровадження в Україні воєнного стану. Відповідне кримінальне провадження по даному факту було зареєстровано 24.02.2019 року, знову ж таки задовго до введення воєнного стану.
Як зазначено вище, згідно обвинувального акта місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Миколаївського району Львівської області.
На даний час відсутня інформація щодо призупинення роботи Миколаївського районного суду Львівської області у зв`язку із воєнним станом, а тому, у сторони обвинувачення були відсутні перешкоди для скерування обвинувального акта щодо ОСОБА_4 для розгляду у вказаний суд за загальними правилами підсудності, визначеними ч.1 ст.32 КПК України.
Більш того, суд приймає до уваги те, що як при скеруванні обвинувального акта до суду, так і в судовому засіданні прокурор не зазначав про застосування ним положень ст.615 КПК України. Навпаки, прокурором обгрунтовувалась і послідовно відстоювалась позиція скерування обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 до Франківського районного суду м. Львова виключно внаслідок неможливості встановити точне місце вчинення кримінального правопорушення.
З цього приводу суд вважає за необхідне наголосити, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним із проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Згідно із ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
За таких обставин, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності, враховуючи, що кримінальне провадження № 0000686 від 24 лютого 2019 року відповідно до положень ст. 32 КПК України підсудне Миколаївському районному суду Львівської області, який своєї роботи не призупиняв, а також відсутні відомості об`єктивної неможливості скерувати зазначений вище обвинувальний акт для розгляду у вказаний суд, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України, підлягає направленню до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Франківського районного суду міста Львова до іншого суду в межах юрисдикції одного апеляційного суду.
Керуючись ст.ст.32, 34, 314-316, 369, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000686, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, з поданням Франківського районного суду м. Львова - направити до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Франківського районного суду міста Львова до іншого суду в межах юрисдикції одного апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1