Справа №639/1665/22
Провадження № 1-КП/639/289/22
УХВАЛА
щодо дії запобіжного заходу

02 вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР 10.04.2022р. за №0000303 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримано ним під час судового засідання. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачена при вирішенні відповідного питання покладались на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадженні, перевіривши доводи клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2022р. відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою суду від 06.07.2022р. строком до 03.09.2022р.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 331 КПК України)

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків; 5) вчини інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше судима за вчинення кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів; незаміжня; дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; офіційно не працює, отже у неї відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім того на розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться інше кримінальне провадження №0001268 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.313, ч.2 ст.311 КК України.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Суд вважає доведеними прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може:

- переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання її винуватості, відсутність міцних соціальних зв`язків, вона може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик її ухилення від суду;

- незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, оскільки як показала ОСОБА_4 під час її допиту, один з ключових свідків на допиті якого наполягала і обвинувачена ОСОБА_6 , є її знайомим, та саме він на її прохання здійснював її перевезення автомобілем, коли під час огляду було виявлено та вилучено психотропні речовини, що є предметом кримінального правопорушення у даному провадженні;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, адже обставини кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується та дані про її особу дають підстави вважати про її схильність до вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії.

Судом перевірялась можливість зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який для запобігання вищезазначених ризикам. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, їх ступінь, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачуються; 2) даних про особу обвинуваченої, наведених вище , відсутність у неї міцних соціальних зв`язків; 3) наявності на розгляді в суді іншого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо неї строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, клопотання прокурора про подовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Враховуючи суть обвинувачення та положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає ОСОБА_4 заставу як альтернативний запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 31жовтня 2022 року включно.

Строк дії ухвали до 31 жовтня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченою, яка тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1