УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 941/1077/21

провадження № 51-3038ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 ,

встановив:

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня

2022 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_1

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно

до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14 вересня 2022 року залишено

без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 інтересах засудженого ОСОБА_1 , а вказану ухвалу місцевого суду без змін.

Разом з тим, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 вересня 2022 року засудженому ОСОБА_1 повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2022 року

на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

На адресу Верховного Суду 04 жовтня 2022 року від засудженого ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, датована і підписана ним 26 вересня 2022 року,

з доданими до неї додатками.

Як видно з матеріалів за касаційною скаргою, засуджений не погоджується рішеннями, постановленими щодо нього судом апеляційної інстанції, та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

При цьому, доводи та мотиви поданої засудженим касаційної скарги викладено іноземною мовою (як вбачається з її змісту), що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні

є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99

та від 14 липня 2021 року № 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна

є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Основного Закону України регламентовано,

що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року єдиною державною (офіційною) мовою

в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

За таких обставин, при оскарженні судового рішення до касаційного суду скарга

має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову. Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає касаційну скаргу, положень ст. 427 КПК України і визначитися щодо прийняття скарги

до провадження.

Натомість викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21).

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення

до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку

на касаційне оскарження.

Так, у разі виявлення бажання у засудженого звернутися повторно до касаційного суду, він повинен звернути увагу на таке.

Відповідно до положень ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність

чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції, та думка особи з приводу її участі у касаційному розгляді.

Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду

в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, у разі, якщо особа бажає оскаржити різні судові рішення судів першої

чи апеляційної інстанцій, вона вправі подати касаційну скаргу на кожне із них

окремо із наведенням відповідного обґрунтування щодо їх незаконності

чи необґрунтованості.

До того ж засудженому при поданні нової касаційної скарги слід врахувати,

щоухвала Кропивницького апеляційного суду від 14 вересня 2022 року стосується питання, пов`язаного з виконанням вироку, і постановлена відповідно до розділу VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України.

Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Аналіз наведеної норми закону вказує на те, що ухвали апеляційного суду, постановлені за результатом перегляду ухвал місцевих судів, які стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, касаційному оскарженню

не підлягають, оскільки таке оскарження не передбачене у цій же статті кодексу.

Що стосується можливості оскарження ухвали Кропивницького апеляційного суду

від 08 вересня 2022 року, то відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена до суду касаційної інстанції,

в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того

чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених щодо нього судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, вимоги засудженого до суду касаційної інстанції повинні бути сформульовані з урахуванням положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Окрім вказаного, згідно з ч. 3 ст. 427 цього Кодексу особа, що подає касаційну скаргу, повинна зазначити у скарзі чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.

До того ж, відповідно до положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

З огляду на викладене, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу засудженого, надавши строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху

і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4