Справа №755/4948/22-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3113/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» в м. Києві, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року в частині застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою без визначення застави, до 29 вересня 2022 року включно.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій, з урахуванням доповнень, він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, в частині застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник вказує, що в тексті клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою жодним чином не доведено наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_8 збирається переховуватися від органу досудового розслідування, суду. Відсутні будь-які відомості про наявність хоча б однієї із підстав зазначених в п.1 ч.1 ст.177 КПК (наявність нерухомості на території іншої держави, наявність достатньої кількості коштів для такого переховування та виїзду за кордон). Крім того, в умовах воєнного стану виїзд чоловіків віком від 18 до 60 років заборонено, що в свою чергу нівелює вказаний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, не доведено ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_8 має намір незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів. Жодних відомостей від зазначених осіб, про те що на них вчиняється тиск не надходило.

Сторона захисту зазначає, що вищевказані доводи переконливо доводять, що досудове розслідування проводиться з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, Конституції України, Європейської Конвенції з прав людини, відсутні ризики передбачені статтю 177 КПК України, відсутня будь-яка суспільна небезпека від ОСОБА_8 , що в сукупності виключає необхідність застосування до останнього такого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Крім того, захисник звертає увагу, що підготовче судове провадження є складовою частиною кримінального провадження, а відтак на нього беззаперечно поширюються норми ч.2 ст.31 КПК України щодо необхідності його проведення колегією суддів у разі подання такого клопотання.

Незважаючи на вищевикладене, а також на той факт, що ОСОБА_8 та іншими обвинуваченими було заявлене клопотання про розгляд кримінального провадження, у тому числі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, колегією суддів, суддею ОСОБА_1 таке клопотання без пояснень причин було проігнороване, та прийняте рішення по клопотанню прокурора одноособово, що може вказувати на її упередженість.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.321 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому організованою групою, повторно та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, вчиненому організованою групою, повторно, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи тяжкість злочинів, та покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, характер інкримінованих йому діянь, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, колегія суддів вважає належними висновки суду першої інстанції про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Крім того, на даний час судом першої інстанції ще не допитані свідки, що свідчить про наявність реального ризику незаконного впливу на них, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого та не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута на даний час шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також твердження сторони захисту, що стороною обвинувачення не доведено, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка вказує на те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що розгляд клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 було здійснено незаконним складом суду.

Адже дійсно, беззаперечним є той факт, що відповідно до положень ч.2 ст.31 КПК України, обвинувачений ОСОБА_8 має право на розгляд справи колегіальним складом суду у складі трьох суддів, однак таке право реалізується через призму положень ч.4 ст.315 КПК України, де передбачено, що суд зобов`язаний роз`яснити таке право обвинуваченому та вирішити його у підготовчому засіданні.

Враховуючи той факт, що таке клопотання обвинуваченого не було вирішено судом, а справа перебувала на стадії підготовчого розгляду, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливав 04.08.2022 року, а існуючий одноособовий склад суду був утворений відповідно до закону та протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, а тому апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутні порушення права обвинуваченого на справедливий суд в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в даному випадку судом першої інстанції обґрунтовано, виходячи з вимог п.5 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначався.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року в частині застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою без визначення застави, до 29 вересня 2022 року включно без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :