Справа № 953/3061/22
н/п 1-кс/953/1718/22
"29" квітня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
28.04.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник просить: скасувати постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 у повному обсязі; скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, на електрону адресу суду надійшла заява від адвоката, в якій він просить провести судове засідання без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, слідчий суддя розглядає скаргу за його відсутності.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 20.04.2022 звернувся до прокурора Київської прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 із клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в порядку ст. 616 КПК України.
В оскаржуваній постанові прокурор зазначив, зокрема, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, та у нього відсутні досить міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим підозрюваний може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. На теперішній час існують реальні ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження та в додатках до клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 відсутні обставини, які свідчать про те, що підозрюваний підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану.
Дійсно, згідно ч. 1 ст. 616 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану;
2) виклад обставин, які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються допризовники, яким у рік приписки виповнюється 17 років. Приписка проводиться відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матеріалів скарги адвокатом залучено копію посвідчення про приписку до призовної дільниці №458, згідно якого ОСОБА_3 взятий на облік в Харківській області с. Високе 04.02.2009 (тобто в 16 років).
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову:
призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці;
у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
З 04.02.2009 по теперішній час ОСОБА_3 жодного разу не з`являвся до призовної дільниці для проходження медичного огляду для встановлення його придатності для військової служби та протягом останніх 12 років він не отримував військового квитка, в якому би також зазначалось про його придатність до військової служби в мирний час, під час мобілізації та в умовах особливого та воєнного періоду.
Таким чином, на теперішній час, в порушення вимог ст. 616 КПК України, адвокатом не доведено, що ОСОБА_3 підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та не надано висновок про придатність ОСОБА_3 до несення військової служби в умовах воєнного стану.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1