Справа № 148/445/22
Провадження №1-кп/148/114/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження№0000036по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Левківці, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрований та фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Калинівським районним судом Вінницької області від 11.03.2020, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, та за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що 08.04.2022 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.04.2022 включно, тому в підготовчому судовому засіданні є необхідність в його продовженні.
Прокурор у судовому засіданні, наполягав на задоволені свого клопотання.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більм м`який запобіжний захід.
Вислухавши учасників процесу дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні даного клопотання, судом враховується положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою" № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Пунктом 2 частини 3 статті 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).
У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку та приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 3 до 6 років; можливості впливати на потерпілого, та вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки зазначене кримінальне правопорушення вчинив у період іспитового строку та переховувався від органу досудового розслідування, перебував у розшуку.
У зв`язку з чим, з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора і продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
При цьому слід звернути увагу, що згідно ухвали слідчого судді від 08.04.2022 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 як альтернативу триманню під вартою, йому визначено розмір застави в розмірі 56 750 грн з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за викликом до суду; - не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, в разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Левківці, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрований та фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 11.06.2022.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвалу вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Повний текст ухвали виготовлено 13.04.2022.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1