Справа № 308/753/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, матеріали кримінального провадження, 308/753/16-к, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003349, №0000046, №0000241, №0001368, №0003188 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись у подвір`ї загального користування по АДРЕСА_3 , віджали капот на автомобілі марки «ВАЗ 2101», білого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », та за допомогою ріжкового ключа намагалися відкрутити кріплення акумулятора з метою подальшого його викрадення, однак свій умисел до кінця не довели з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх дії були припинені працівниками Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській області.

За таких обставин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_4 , 09 листопада 2015 року близько 04.00 години, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_4 , шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , штовхнувши громадянина ОСОБА_6 на землю, разом з ОСОБА_5 , який притримував ОСОБА_6 за руки, відкрито, повторно заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia» модель «7500», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №11/4 від 24.11.2015 становить 375,00 гривень, гаманцем коричневого кольору з грошовими коштами в сумі 60 гривень, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 435,00 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 21.11.2015 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переліз через паркан проник на територію ПАТ «Управління механізації будівництва», що знаходиться за адресою: вул. Огарьова, 6-8 в м. Ужгороді. Після чого, ОСОБА_5 проникнувши через штучний отвір до приміщення їдальні, діючи повторно, таємно намагався викрасти п`ять металевих алюмінієвих столів залишкової вартості 2 443,5 грн., належних ОСОБА_7 , але свій злочинний намір до кінця довести не зміг, оскільки на місці вчиненого правопорушення був затриманий потерпілим.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному із проникненням до іншого приміщення.

В подальшому, 23 квітня 2016 близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із під капоту автомобіля марки ВАЗ 2106, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , припаркованого на автомобільній стоянці поряд із будинком за адресою: АДРЕСА_5 , акумуляторну батарею марки «Staer», моделі «Са/Pb TECHNOLOGY», чорного кольору, загальною вартістю згідно висновку експерта № 11/310 від 27.04.2016 року 1 032 гривень 94 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Окрім того, 08.09.2016 року о 23.30 годині громадянин ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, відкривши капот автомобіля ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_3 , що був припаркований навпроти будинку за адресою АДРЕСА_6 , викрав акумуляторну батарею, чим спричинив власнику автомобіля громадянину ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 520.00 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнали повністю та щиро розкаялися.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не скористалися правом на участь у судовому засіданні та подали заяви, згідно яких просили провести розгляд справи у їх відсутності зазначивши, що цивільних позовів заявляти не будуть, питання щодо обрання виду і міри покарання залишають на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор та обвинувачені не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Заслухавши думку обвинувачених, дослідивши докази, що характеризують їх особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції вказаної статті у виді обмеження волі, та позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з положень ч. 1 ст. 70 КК України та призначає обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2018 року за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та призначає покарання за правилами, визначеними ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно та поєднана із проникненням до іншого приміщення та за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, керуючись положенням статті 50 КК України та приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, та позбавлення волі на певний строк у межах санкції ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з положень ч. 1 ст. 70 КК України та призначає обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд враховує позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та вказала на можливість застосування відносно нього положення ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком.

Таким чином, з урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчинених діянь та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2018 року до призначеного покарання за цим вироком та остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, а саме з 10.05.2018 року за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2018 року по теперішній час згідно ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 год. 30 хв. 10.05.2018 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- металеві столи в кількості п`яти штук, які були повернуті на відповідальне зберігання ОСОБА_7 вважати повернутими за належністю;

- акумуляторну батарею марки «Staer», моделі «Са/Pb TECHNOLOGY», чорного кольору, яка повернута на відповідальне зберігання ОСОБА_8 вважати повернутою за належністю;

- акумуляторну батарею марки «TORNADO» 60 A-h 510 А, чорного кольор, яка повернута на відповідальне зберігання ОСОБА_9 вважати повернутим за належністю;

- мобільний телефон марки «Nokia» модель «7500», чорного кольору, який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 вважати повернутою за належністю;

- 2 ріжкові ключа, які упаковано в спец. пакет експертної служби №2897184, та плоскогубці, які упаковано в спец. пакет експертної служби №2897475, які направлені в камеру зберігання речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 153,45 /сто п`ятдесят три грн. сорок п`ять коп./ грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 153,45 /сто п`ятдесят три грн. сорок п`ять коп./ грн.; товарознавчої експертизи у розмірі 306,9 /триста шість грн. дев`яносто коп./ грн.; товарознавчої експертизи №11/310 у розмірі 439,8 /чотириста тридцять дев`ять грн. вісімдесят коп./ грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1