Справа №705/133/16-к
1-в/705/197/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку та просив звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2016 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі на строк один рік, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
В обґрунтування клопотання зазначив, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2016 ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Вирок набрав законної сили 11.03.2016. ОСОБА_5 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, 20.10.2016, тобто строк давності розпочався спочатку та закінчився стосовно виконання вироку 20.10.2019. У матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема, притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України. Враховуючи, що на даний час закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2016 стосовно ОСОБА_5 , відсутні факти ухилення від відбування покарання, встановленого вироком суду, наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності відмовити, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.
Представник ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 у судовому засіданні відносно клопотання поклалася на думку суду.
Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд доходить такого висновку.
Згідно із статтею 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України (далі КК України) особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом трьох рок ів - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Згідно з частиною 3 статті 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.
Відповідно до частини 4 статті 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений в кримінальній справі розраховує на здійснення провадження у його справі з особливою ретельністю, і положення ст. 6 Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини» 1950 року покликані не допускати в кримінальній справі надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 89 рішення від 2 березня 2006 року у справі « Нахманович проти Росії та п. 71 рішення від 7 грудня 2006 року у справі « Іванов проти України).
Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання, однак лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2016 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Вирок набрав чинності 11.03.2016 та мав бути виконаний у строк три роки з дня набрання ним чинності, тобто до 11.03.2019.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.
Згідно з довідкою Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 06.07.2022 № 6839 ОСОБА_5 у період з 10.02.2016 по теперішній час у розшук не оголошувався, та матеріали особової справи засудженого не містять відомостей про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України.
Відповідно до довідки про судимість ОСОБА_5 22.03.2016 поставлений на облік до Уманського районного відділу «Центр пробації» філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.
22.11.2016 обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, направлений до суду.
Проте відомостей щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, матеріали провадження не містять та суду не надані.
Відповідно до довідки Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 № 7817, яка знаходиться у матеріалах особової справи засудженого, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 перебуває на розгляді.
Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».
Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.
Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком, а також про вчинення засудженим ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення, відтак, відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої або частини четвертої статті 80 КК України, оскільки висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, враховуючи вище наведене та беручи до уваги, що засуджений не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначний проміжок часу, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчились, а тому наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2016 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1