Справа № 761/9409/22
Провадження № 1-кс/761/5348/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.113, ч.1 ст.437 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.113, ч.1 ст.437 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.113, ч.1 ст.437 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Російська Федерація в особі Уряду Російської Федерації, міністерств та підконтрольних відомств, державних корпорацій та інших юридичних осіб, які офіційно контролюються Російською Федерацією, а також тих юридичних осіб, які належать недержавним російським організаціям та/або фізичним особам (як громадянам Російської Федерації так і громадянам інших держав), однак фактично безпосередньо чи опосередковано контролюються російськими державними структурами, впродовж тривалого часу здійснювали планування, підготовку та в результаті повномасштабне вторгнення 24.02.2022 на територію України.

На виконання доручення слідчого у вказаному кримінальному провадженні, отримані матеріали оперативно-розшукової діяльності Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України, а також Головного управління «І» Департаменту захисту національної державності СБ України, відповідно до яких встановлено, що активи, рухоме та нерухоме майно, корпоративні права, цінні папери, інші об`єкти права власності, які використовуються, використовувались або можуть використовуватись Російською Федерацією та її представниками для підготовки, планування та ведення агресивної війни проти України, а також відомості про використання грошових коштів, отриманих від здійснення на території України фінансово-господарської діяльності юридичних осіб, підконтрольних Російській Федерації чи її громадянам, для фінансування діяльності на території України диверсійно-розвідувальних груп, з метою ослаблення України.

Одним з таких підприємств на території України є АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (, м. Суми, площа Привокзальна, 1).

Фактичним власником та кінцевим бенефіціаром вказаного підприємства через підконтрольну компанію «H.M.S.CAPITAL LIMITED» (Республіка Кіпр, №НЕ285433) є громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , засновник та один з власників групи компаній Акціонерного товариства «Гидромашсервис» (Російська Федерація), яка здійснює постачання насосного, блочного та іншого обладнання для нафтогазової галузі, теплової та атомної енергетики, металургії, хімічної промисловості та суднобудування, у тому числі для підприємств військово-промислового комплексу Російської Федерації. При цьому діяльність цієї групи компаній контролюється Міністерством промисловості та торгівлі Російської Федерації.

Так встановлено, що 90,6065 % цінних паперів (акцій) АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» належить «H.M.S.CAPITAL LIMITED», директором якої є громадянин ОСОБА_5 . Останній, разом з ОСОБА_4 , є членами Ради директорів групи компаній «Гидромашсервис» (Російська Федерація).

За наявною інформацією, група компаній АТ «Гидромашсервис» постачає свою продукцію також російським підприємствам оборонного комплексу, які безпосередньо здійснюють розробку, виробництво і постачання для потреб Збройних сил Російської Федерації військової техніки, зброї та боєприпасів. Крім того, постачання підприємствами АТ «Гидромашсервис» обладнання для потреб військової та інших галузей промисловості Російської Федерації створило економічні і фінансові передумови для планування, підготовки та в результаті повномасштабного вторгнення 24.02.2022 на територію України, а також продовження ведення агресивної війни.

При цьому, частина зазначеної продукції виготовляється АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

11.05.2022 постановою слідчого визнано речовими доказами у вказаному провадженні цінні папери (акції), емітентом яких є АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (), що прямо належать юридичній особі: компанії «H.M.S. CAPITAL LIMITED» (реєстраційний код Республіки Кіпр HE 285433), у кількості 27 999 302 штук, оскільки вони, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, використовуються фактичним власником АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», а саме громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , а також групою компаній «Гидромашсервис» (Російська Федерація), для підготовки, планування та ведення агресивної війни проти України.

Виходячи із потреб досудового розслідування, а також враховуючи те, що зазначені цінні папери (акції) можуть бути відчужені особами, які безпосередньо приймають участь у підготовці, плануванні та веденні агресивної війни проти України, внаслідок укладення незаконних правочинів, виникла необхідність у накладенні арешту на цінні папери (акції), емітентом яких є АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (), що прямо належать юридичній особі: компанії «H.M.S. CAPITAL LIMITED» (реєстраційний код Республіки Кіпр HE 285433), у кількості 27 999 302 штук.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.113, ч.1 ст.437 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт вищевказаного майна зумовлено необхідністю запобігання незаконному його відчуженню, оскільки зазначене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, так як на даний час використовуються фактичними власниками цих підприємств, а саме громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , а також групою компаній «Гидромашсервис» (Російська Федерація), співзасновником та власником яких він є, для здійснення діяльності у підготовці, плануванні та веденні агресивної війни проти України, зокрема, шляхом постачання своєї продукції, у тому числі продукції АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (), як російським підприємствам оборонного комплексу, що безпосередньо здійснюють розробку, виробництво і постачання для потреб Збройних сил Російської Федерації військової техніки, зброї та боєприпасів, так і для потреб інших галузей промисловості Російської Федерації.

Відтак, накласти арешт на вказані цінні папери (акції)необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Також, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 11 травня 2022 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.113, ч.1 ст.437 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на цінні папери (акції), емітентом яких є АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (), що прямо належать юридичній особі: компанії «H.M.S. CAPITAL LIMITED» (реєстраційний код Республіки Кіпр HE 285433), у кількості 27 999 302 штук.

Заборонити депозитарним установам здійснювати дії, пов`язані зі зміною відомостей (даних про власників тощо) щодо зазначених у рішенні цінних паперів (акцій).

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1