Справа № 714/131/22
Провадження № 1-кп/714/41/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0003325 від 24.11.2021 року за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Банчени, Чернівецького району та мешканця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_5
перекладача: ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
23.11.2021 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Polo» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по авто дорозі Т-26-04, сполученням «Чернівці-Герца-КПП Дяківці» в с.Горбова, Чернівецького району по вул.Головній, зі сторони м.Чернівці в напрямку м.Герца із перевищенням дозволеної швидкості в межах населеного пункту.
Наближаючись до будинку № 3, вказаної вулиці, водій ОСОБА_3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, в результаті чого своєчасно не виявив пішохода ОСОБА_5 , яка перебувала на проїзній частині дороги, в результаті чого допустив наїзд на останнього.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 , 1985 року народження, спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді, відкритого подвійного перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, закритого косого гвинтоподібного перелому верхньої третини великогомілкової та малогомілкової кістки із заходженням відламків, саднами обличчя, струсу головного мозку та раною на задній поверхні правої гомілки.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.12.4, який перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п.12.2 та 19.3, які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія: п.12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п.12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.19.3. у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, як такі що небезпечні для життя.
У судовому засіданні ОСОБА_3 в пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Все, що йому інкриміновано мало місце та пояснив, що в той день він поїхав забрати дружину з роботи додому. Зустрічний автомобіль його засліпив та він не побачив на дорозі потерпілу. Шкоду відшкодував їй в повному обсязі, вона немає до нього ніяких претензій. Не заперечував проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В судовому засіданні потерпіла пояснила суду, що в той день вона йшла по дорозі та раптом відчула удар автомобіля. Більше нічого не пам`ятає так як була в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений їй відшкодував шкоду в повному обсязі та вона немає до нього ніяких претензій, просила суд суворо його не карати та подала суду письмову заяву про її прохання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, а саме прокурор, обвинувачений та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України і обмежився лише допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілої, письмових доказів відносно проведених експертиз та речових доказів та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, під час судового розгляду даного кримінального провадження його вина доведена в повному обсязі та вчинене кваліфікується за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, як такі що небезпечні для життя.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення (ч.2 ст.286 КК України ) є тяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини та сприяння у розкритті даного кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не знайдено.
Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, а саме с.Молниця Чернівецького району Чернівецької області, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, під час скоєння даного кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 1990 від 08.12.2021 року в його крові етилового спирту не виявлено, його поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, визнання своєї вини, сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання судом не знайдено та згідно до досудової доповіді Чернівецького районного сектору № 1 Державної установи "Центр пробації" в Чернівецькій області від 16.06.2022 року ОСОБА_3 має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Витрати на залучення експерта відповідно до ст.124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Шкода в кримінальному провадженні відшкодована в повному обсязі.
Питання про речові докази підлягають вирішенню згідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368 - 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових авто-технічних експертиз в сумі 3 604 грн. 02 копійки (три тисячі шістсот чотири гривні та дві копійки).
Речові докази, а саме одяг та взуття, які зберігаються в камері схову речових доказів відділення поліції № 4 ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області (м.Герца, вул.Г.Асакі, 19) повернути потерпілій ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .
Ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2022 року скасувати та речовий доказ по справі автомобіль марки «Volkswagen-Polo» номерний знак НОМЕР_1 , який повернутий ОСОБА_3 , мешканцю с.Молниця Чернівецького району Чернівецької області при забороні його відчуження залишити останньому та зняти заборону на його відчуження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: