Справа № 204/3770/22
Провадження № 1-кп/201/628/2022

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000334, внесене до ЄРДР 07.06.2022 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого неофіційно, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.07.2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 309, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;

- 11.10.2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 71 КК України до позбавлення волі на 5 років 1 місяць; звільнений 21.04.2009 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.04.2018 року на підставі ст.81 КК України умовно достроково, невідбутий строк- 1 рік 4 місяці 12 днів;

- 19.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі на 2 роки 1 місяць;

- 14.03.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на 3 роки 3 місяці; звільнений 29.05.2014 року ухвалою Самарського районного суду від 21.05.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково, невідбутий строк - 11 місяців 9 днів;

- 01.02.2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки; ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2022 року звільнено від відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2019 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним
ОСОБА_3 у невстановлений час та у невстановленому місці, достовірно знаючи, що ніяких договорів ним не укладалось, незаконно отримав від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завідомо підроблені документи, а саме: договір оренди від 01.06.2022 №4 земельної ділянки з кадастровим номером :01:388:0077, площею 0,0420 га, яка розташована у районі вул. Вітчизняної, м. Дніпро, Дніпропетровської області, який укладений та посвідчений від імені власника земельної ділянки, в графі «Орендодавець» підписом ОСОБА_6 та від імені орендаря земельної ділянки в графі «Орендар» підписом ОСОБА_3 , що посвідчує факт передачі в оренду вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :01:388:0077, площею 0,0420 га., яка розташована у районі вул. Вітчизняної, м. Дніпро, Дніпропетровської області, та при здійсненні державної реєстрації відповідно до ЗУ «Про оренду землі», ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», може спричинити наслідки правового характеру, який складено з дотриманням визначеної законом форми, містить передбачені законом реквізити та є офіційним документом, згідно з приміткою до ст. 358 КК України, з метою подальшого використання вказаного завідомо підробленого документу в особистих цілях.

Стосовно договору оренди землі №4 від 01.06.2022 підпис у графах: «Підпис» протокол допиту свідка від 08.06.2022 та підпис від імені ОСОБА_6 у графі «Орендодавець» договору оренди землі №4 від 01 червня 2022 року виконані різними особами; рукописні записи: « ОСОБА_7 » в графі «свідок» на 4-му аркуші протоколу допиту свідка від 08.06.2022 та рукописні записи « ОСОБА_6 » у графі «Орендодавець» договору оренди землі №4 від 01 червня 2022 року виконані різними особами; підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Орендар» договору оренди землі №4 від 01.06.2022 та підпис від імені ОСОБА_3 у протоколі допиту свідка ОСОБА_3 від 10.06.2022 виконані різними особами; рукописний запис « ОСОБА_3 » у графі «Орендар» договору оренди землі №4 від 01.06.2022 та рукописний запис « ОСОБА_3 » у протоколі допиту свідка ОСОБА_3 від 10.06.2022 виконані різними особами.

Реалізуючи злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа ОСОБА_3 , 07.06.2022 приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи в нотаріальній конторі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що договір оренди від 01.06.2022 №4 земельної ділянки з кадастровим номером :01:388:0077, площею 0,0420 га., яка розташована у районі вул. Вітчизняної, м. Дніпро, Дніпропетровської області, який укладений та посвідчений від імені власника земельної ділянки, в графі «Орендодавець» підписом ОСОБА_6 та від імені орендаря земельної ділянки в графі «Орендар» підписом ОСОБА_3 , ним не укладався, не посвідчувався, є підробленим та незаконно отриманий від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізовуючи свій умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, з метою державної реєстрації відповідно до ЗУ «Про оренду землі», ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказаного договору оренди земельної ділянки надав приватному нотаріусу ОСОБА_8 , який виконує свої професійні обов`язки, згідно Закону України «Про нотаріат», завідомо підроблений договір оренди землі №4 від 01.06.2022, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в використанні завідомо підробленого документу, кваліфіковані за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

2.Позиція обвинуваченого
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3. Докази, які досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений і його захисник не заперечували.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують його особу та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

4.Висновок суду про винуватість
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України вірно.

5. Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.ст.65-67 КК України та роз`яснення, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Крім того, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, визнання вини, соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, вік, позитивну характеристику з місця мешкання.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді не встановлено.
Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За приписом ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, визнання вини, щире каяття, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам його вчинення, обставинам, що пом`якшують покарання, даним про особу обвинуваченого.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.Вирішення цивільного позову
Цивільний позов відсутній.

7.Вирішення питання про долю речових доказів
Судом вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

8.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 3020,48 грн, у зв`язкуіз проведенням судових експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.

Запобіжнийзахід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався. Клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст. 100, 369, 371-374, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користьдержави витрати на проведення судово-почеркознавчих експертиз в сумі 3020 (три тисячі двадцять) гривень, 48 коп.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази:

- копія паспорту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 на 2 арк., які завірені особистим підписом ОСОБА_6 ; копія ІНН ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , завірена особистим підписом ОСОБА_6 , на 1 арк; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від17.04.2021 серія НРА №834338, завірена підписом ОСОБА_6 на 2 арк.; копія витягу з Державного земельного кадастру 1 арк.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 1 арк.; копія паспорта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 на 2 арк.; оригінал договору оренди землі від 01.06.2022, який в кінці посвідчений підписами ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на 3 арк. (а.с. 9-10, 19) - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження;

- експериментальні зразки почерку на 11 аркушах, підпису на 10 аркушах, виконані в положенні «сидячи», правою рукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , експериментальні зразки почерку на 12 аркушах, підпису на 15 аркушах, виконані в положенні «сидячи», правою рукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36, 40) залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1