Єдиний унікальний номер 448/957/22
Провадження № 1-кс/448/96/22
У Х В А Л А

16.08.2022 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000477 від 12.08.2022 року, погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Дізнавач начальник СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000477 від 12.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, звернулася до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 11.08.2022 під час перетину державного кордону, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виїзду за межі території України під час проходження паспортного контролю в пункті пропуску «Шегині», що знаходиться по АДРЕСА_1 , в умовах повної мобілізації надав працівнику прикордонної служби документи про те що він є студентом та навчається у Вищій школі економіки в Стальовій Волі Республіки Польща відомості у яких не відповідають дійсності, з ознаками підробки.
Стверджує, що 11.08.2022 року в ході проведення огляду місця події із кабінету старшого прикордонних нарядів пункту пропуску «Шегині» вилучено оригінал довідки для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти №123 від 04.08.2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , оригінал довідки про прийом зарахування ОСОБА_6 на стаціонарне навчання в Економічний Університет у Стальовій Волі Республіки Польща від 23.11.2021 року із нотаріально завіреним перекладом, оригінал контракту укладеного із ОСОБА_7 про навчання на денній формі навчання у бакалавраті Економічного Університету у Стальовій Волі Республіки Польщі від 01.10.2021 року із нотаріально завіреним перекладом, копію наказу ректора Економічного Університету у Стальовій Волі Республіки Польща від 08.03.2022 року про перенесення дати літньної екзаменаційної сесії нотаріально завіреним перекладом, оригінал довідки про зарахування ОСОБА_6 на стаціонарне навчання 1 ступеня за напрямом «Економіка» до Економічного Університету у Стальовій Волі Республіки Польща від 23.11.2021року із нотаріально завіреним перекладом, оригінал довідки про те що ОСОБА_8 є студентом 1 курсу 2 семестру стаціонарного навчання 1 ступеня за напрямом «Економіка» у Економічному Університеті у Стальовій Волі Республіки Польща, від 30.06.2022 року із нотаріально завіреним перекладом, оригінал довідки про часткове скасування обмежень, наказів та заборон під час епідемії Ковід-19 від 30.06.2022 із нотаріально завіреним перекладом, студентський квиток № НОМЕР_1 виданий Економічним Університетом у Стальовій Волі Республіки Польща на ім`я ОСОБА_6 .

Зазначає, що 12.08.2022р., постановою дізнавача зазначені вище документи про навчання громадянина ОСОБА_5 у вищому навчальному закладі Республіки Польща визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З огляду на те, що зазначені документи є предметом вчинення кримінального правопорушення, на яких містяться відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, такі підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, а також з метою забезпечення для проведення відповідних експертиз у даному кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказані речові докази.
Дізнавач начальник СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду клопотання, в якому вимоги такого підтримує в повному обсязі. Просить розгляд справи проводити у її відсутності.
Власник майна ОСОБА_5 був повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, однак в судове не з`явився. Згідно матеріалів справи його інтереси представлятиме адвокат ОСОБА_9 (ордер серії НОМЕР_2 ).
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні вищевказаного клопотання, на підтвердження чого надав документи, про те, що його довіритель дійсно являється студентом польського ВУЗУ.
Відповідно до статті 172 КПК України неприбуття в судове засідання ОСОБА_5 , не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Проаналізувавши матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В статті 23 КПК України вказано, що суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно статті 26 КПУК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частини 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Судом встановлено, що 12.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.08.2022р. вбачається, що сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000477 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме щодо таких подій: 11.08.2022 під час перетину державного кордону, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виїзду за межі території України під час проходження паспортного контролю в пункті пропуску «Шегині», що знаходиться по АДРЕСА_1 , в умовах повної мобілізації надав працівнику прикордонної служби документи про те що він є студентом та навчається у Вищій школі економіки в Стальовій Волі Республіки Польща відомості у яких не відповідають дійсності, з ознаками підробки.
Протоколом огляду місця події від 12.08.2022р. вилучено наступне майно: довідки для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти №123 від 04.08.2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , оригінал довідки про прийом зарахування ОСОБА_6 на стаціонарне навчання в Економічний Університет у Стальовій Волі Республіки Польща від 23.11.2021 року із нотаріально завіреним перекладом, оригінал контракту укладеного із ОСОБА_7 про навчання на денній формі навчання у бакалавраті Економічного Університету у Стальовій Волі Республіки Польщі від 01.10.2021 року із нотаріально завіреним перекладом, копію наказу ректора Економічного Університету у Стальовій Волі Республіки Польща від 08.03.2022 року про перенесення дати літньної екзаменаційної сесії нотаріально завіреним перекладом, оригінал довідки про зарахування ОСОБА_6 на стаціонарне навчання 1 ступеня за напрямом «Економіка» до Економічного Університету у Стальовій Волі Республіки Польща від 23.11.2021року із нотаріально завіреним перекладом, оригінал довідки про те що ОСОБА_8 є студентом 1 курсу 2 семестру стаціонарного навчання 1 ступеня за напрямом «Економіка» у Економічному Університеті у Стальовій Волі Республіки Польща, від 30.06.2022 року із нотаріально завіреним перекладом, оригінал довідки про часткове скасування обмежень, наказів та заборон під час епідемії Ковід-19 від 30.06.2022 із нотаріально завіреним перекладом, студентський квиток № НОМЕР_1 виданий Економічним Університетом у Стальовій Волі Республіки Польща на ім`я ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом (ч.2 ст.167 КПК України).
Отже майно (документи), вилучені 12 серпня 2022 року в ході огляду місця події, в порядку статтей 167-168 КПК України, є тимчасово вилученим майном.
Постановою дізнавача - начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 12.08.2022р. вище перелічене майно (документи) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000477.
Відповідно до положень частини 1, п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів свідчить про те, що дізнавачем не обґрунтовано та не доведено правову підставу для арешту вказаного у клопотанні майна, можливість використання як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_5 причетність якого до інкримінованого злочину не встановлено, завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Так дізнавачем не доведено, що вищевказані документи, на які необхідно накласти арешт, можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні, зважаючи на відсутність належним чином вмотивованого процесуального рішення дізнавача щодо визнання вказаного майна речовим доказом із наведенням відповідного обґрунтування.
Окрім цього, як вбачається з доданих представником власника майна документів, ОСОБА_5 дійсно являється студентом Вищої школи економіки в Сталовій Волі в РП.
Відповідно положень ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді вбачається, що дізнавачем не доведено належними та достовірними даними існування обставин, які б давали підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном.
Таким чином, дізнавачем належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КК України для накладення арешту на майно, що зазначено вище.
Слідчим суддею враховується можливість настання наслідків, розумність та співрозмірність накладення такого арешту, а саме враховується розумний баланс між забезпеченням інтересів, задля яких застосовується арешт майна, з метою сприяння у розслідуванні кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності, а також забезпеченням інтересів інших осіб, недопущення необґрунтованого порушення прав та свобод.
Також, враховуються вимоги п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.
Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.
Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A№98).
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність дізнавачем необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав та свобод третіх осіб, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Керуючись статтями 98, 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000477 від 12.08.2022 року, погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Слідчий суддя ОСОБА_1