Справа № 465/7069/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1211/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, внесене до ЄРДР № 0000193 від 30.01.2020 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,

з участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30 листопада 2021 року клопотання адвоката ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 задоволено.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, внесене до ЄРДР

№ 0000193 від 30.01.2020 року закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 30.11.2021 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляду у суді першої інстанції у іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що за наслідками проведеного розслідування, 24.06.2020 ОСОБА_12 органом розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

На підставі доручення прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 від 24.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000193 від 30.01.2020 за підозрою ОСОБА_9 виконано вимоги ч.ч.1,2 ст.290 КПК України та повідомлено підозрюваного та його захисникам про завершення досудового розслідування з наданням доступу до матеріалів такого. Зокрема, підозрюваному ОСОБА_12 24.07.2020 вручено повідомлення про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, в якому останньому повідомлено про право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, а також 24.07.2020 аналогічні повідомлення вручені захиснику ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Однак ОСОБА_9 та його захисники відмовились отримувати дане повідомлення, про що було здійснено відеозапис та зафіксовано на відповідному носії інформації. В подальшому, а саме 27.07.2020 підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_14 та 29.07.2020 підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_11 з`являлись до слідчого відділу Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській, однак ознайомлюватись із матеріалами кримінального провадження аналогічно відмовились.

Наголошує, що досудове розслідування з 24.07.2020 по 28.08.2021 перебувало на стадії відкриття матеріалів стороні захисту, а згідно вимог ч.5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження не включається у строки досудового розслідування. Відтак, з врахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК України, на момент звернення до суду з обвинувальним актом, тобто на 31.08.2021, до завершення двомісячного строку досудового розслідування залишалось 29 днів.

Звертає увагу, що вищенаведені обставини, встановлені і в ухвалі суду від 30.11.2021, однак в подальшому судом першої інстанції, безпідставно взято до уваги доводи захисника ОСОБА_11 , щодо вчинення процесуальних дій під час виконання вимог ст. 290 КПК України, що потягло, на думку суду, відновлення строків досудового розслідування. Вказані твердження суду, не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та матеріалам кримінального провадження, оскільки у даному кримінальному провадженні постанова про зупинення не виносилась, тому підстав для відновлення досудового розслідування не було.

Стверджує, що жодні процесуальні дії, після виконання вимог ст. 290 КПК України, у кримінальному провадженні не проводились та докази не збирались, що підтверджується матеріалами кримінального провадженні, які відкриті стороні захисту у повному обсязі.

При цьому, судом безпідставно та не обґрунтовано ототожнено процедуру виконання вимог 290 КПК України з вимогами процесуального закону який встановлює порядок відновлення зупиненого досудового розслідування кримінального провадження, адже законодавцем чітко розмежовано зазначені стадії розслідування кримінального проваджень, та в ч.5 ст. 219 КПК України вказані поняття (зупинення, відновлення провадження та ознайомлення з матеріалами) розмежовані як окремі.

Окрім цього, в оскаржуваній ухвалі, суд безпідставно відносить до процесуальних дій, що виконувались під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, постанову про визначення підслідності від 14.02.2021, постанову про зміну групи прокурорів від 15.03.2021, що є підставою, на думку суду, для відновлення строків досудового розслідування. Так, судом безпідставно відкинуто доводи сторони обвинувачення та не досліджено реєстр матеріалів кримінального провадження, долучений до обвинувального акту, відповідно до якого за вказаними датами процесуальні дії та збирання доказів не проводилось.

Наголошує, що в подальшому, судом не взято до уваги пояснення прокурора, що у вказаний період часу, а саме 14.02.2021, 15.03.2021 прийнято рішення, прийняття якого зумовлено виключно у зв`язку із проведеною реорганізацією правоохоронних органів впродовж 2021 року та реформою органу прокуратури.

Так, 14.01.2021 визначено підслідність за новоутвореним органом поліції (Франківський ВП реорганізовано у ВП №3), 15.03.2021 винесено постанову про зміну групи прокурорів (утворення окружних прокуратур) 12.07.2021 визначено підслідність за новоутвореним органом поліції (ВП №3 реорганізовано у ЛРУП №2 ТУ НП у Львівській області).

Таким чином, судом не враховано обставини, які мають істотне значення для постановлення судового рішення та висновки суду не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду.

Водночас, не обґрунтованими та такими що не відповідають фактичним обставинам справи є висновки суду, щодо затягування з боку сторони обвинувачення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторону захисту.

Оскільки, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення використала всі передбачені Кримінальним процесуальним кодексом способи для забезпечення ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження. При цьому, розгляд клопотання про встановлення строків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження умисно затягувався стороною захисту, що в подальшому призвело до затягування досудового розслідування та скерування обвинувального акту до суду 31.08.2021, лише через рік після завершення досудового розслідування та скерування повідомлення про відкриття матеріалів. Вказані твердження прокурора судом не взято до уваги та в оскаржуваній ухвалі відсутні вмотивовані пояснення суду щодо вищенаведених доводів.

На переконання сторони обвинувачення, суд першої інстанції належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для встановлення моменту закінчення строку досудового розслідування у цьому провадженні та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в ухвалі мотивів.

Звертає увагу, що під час проведення підготовчого судового засідання та ухвалення оскаржуваної ухвали Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2021 потерпілий ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 були відсутні, у зв`язку з неповідомленням сторін про дату та час проведення підготовчого судового засідання. В той же час, вивченням матеріалів судової справи не встановлено наявності документів, які підтверджували належного повідомлення потерпілої та її адвоката про проведення підготовчого судового засідання 30.11.2021. Вказане свідчить про порушення судом вимог ч. З ст. 36, ч. 2 ст. 314 та ч. З ст. 26 КПК України, що є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На переконання сторони обвинувачення, суд першої інстанції належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для встановлення моменту закінчення строку досудового розслідування у цьому провадженні та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в ухвалі мотивів.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 просить ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 30.11.2021 скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, та такою, що не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суддя не звернув уваги і не запитав думки потерпілої сторони у даній справі, потерпілій стороні не було відомо про дату та час розгляду даного обвинувального акту.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_9 , всіляко уникав, будь-яких слідчих дій, також уникав порядку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження визначеного слідчим, який завершував досудове слідство у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої ним апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 про їх заперечення і залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право в тому числі прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Таким чином, згідно з ст.ст. 5, 110, 115, ч. 1 ст. 291 та ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.
Вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства України при вирішенні питання щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 за ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувало кримінальне провадження № 0000193 від 30.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заявив клопотання про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п.10.ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки після повідомлення ОСОБА_12 про підозру, до скерування обвинувального акту щодо нього в суд, закінчився строк досудового розслідування.

Так, 24 червня 2020 року слідчим СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 в ході розслідування кримінального провадження № 0000193 від 30.01.2020 року, ОСОБА_12 повідомлено про підозру у використанні завідомо підробленого документа та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайства) у великих розмірах.
24 липня 2020 року слідчим СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 повідомлено про завершення досудового розслідування та про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів. (копія повідомлення надана суду захисником та досліджена в підготовчому судовому засіданні);
14 січня 2021 року прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 винесено постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень.
15 березня 2021 року керівником Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_17 винесено постанову про зміну групи прокурорів.
12 липня 2021 року прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_13 винесено постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень.
21 липня 2021 року керівником Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_17 винесено постанову про зміну групи прокурорів.
28 липня 2021 року складено протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, згідно з яким, захисником адвокатом ОСОБА_11 підтверджено стороні обвинувачення факт отримання доступу до матеріалів кримінального провадження.
29 липня 2021 року прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_13 надано доручення про проведення досудового розслідування.
30 липня 2021 року складено протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, згідно з яким, підозрюваним ОСОБА_9 підтверджено стороні обвинувачення факт отримання доступу до матеріалів кримінального провадження.
28 серпня 2021 року слідчим РРЗЗС ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_18 складено, підписано та затверджено прокурором обвинувальний акт, копія якого в присутності захисника ОСОБА_11 згідно з розпискою, отримана обвинуваченим ОСОБА_9
31 серпня 2021 прокурор супровідним листом направив обвинувальний акт від 28 серпня 2021 року до Франківського районного суду м. Львова.
Цього ж дня обвинувальний акт із реєстром матеріалів досудового розслідування надійшов до Франківського районного суду м. Львова.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки 14 січня 2021 року прокурором вчинено процесуальну дію, а саме винесено постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень, відтак саме із цього моменту відновився строк досудового розслідування.
Поряд із цим, прокурором не надано постанови про продовження строку досудового розслідування, в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження або зупинення строку досудового розслідування немає.
Таким чином, строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000193 від 30.01.2020 року був розпочатий з моменту завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (відкриття матеріалів кримінального провадження) 24 липня 2020 року, та в подальшому строк досудового розслідування відновив свій сплив з 14 січня 2021 року, а саме з моменту винесення постанови про визначення підслідності кримінальних правопорушень.
Поряд із цим, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000193 від 30.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, складено 28 серпня 2021 року та направлено до суду 31.08.2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.
Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
На переконання колегії суддів у даному випадку моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його направлення до суду, та прокурором не надано доказів того, що обвинувальний акт направлено до суду в межах строків, визначених ст. 219 КПК України.
Слід зазначити, що встановлені процесуальним законодавством строки являють собою своєрідний важіль дотримання правової дисципліни усіма учасниками процесу. За рахунок дотримання процесуальних строків забезпечується реалізація принципу правової визначеності і права на справедливий суд (що закріплений ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово підкреслює, що право на справедливий суд закріплює базовий принцип правосуддя - «правової визначеності». Даний принцип гарантує кожному можливість розуміти та передбачати можливість однакового застосування норм закону незалежно від органу чи особи, якої він стосується.
Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає і Конституційний Суд України. В широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, чим в свою чергу спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора, що прецедент не є частиною українського кримінального процесуального законодавства, а посилання, які робить захисник у своєму клопотанні, не є аналогічними.
Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.
Так, строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру, звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.
Тому застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом оскільки: строки досудового розслідування є граничними, положення ч. 5 ст. 294 КПК виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Таким чином, направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.
На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в даному випадку існує наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Таким чином, доводи прокурора та представника потерпілої про невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала Франківського районного суду м.Львова від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України відповідає вимогам закону і підстав для її скасування, про що ставить питання прокурор та представник потерпілої, не вбачає.
Керуючись 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 30 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, внесене до ЄРДР № 0000193 від 30.01.2020 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді