Вирок
Іменем України
19.09.2022 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000308 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 04.06.2022 року близько 12.27 год., знаходячись в приміщенні «кімнати персоналу» супермаркету «АТБ Маркет» по вул.Бойчука, 38 у м.Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на надання службовій особі старшому дільничному офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 неправомірної вигоди, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, при розмові з вказаним працівником поліції запропонував останньому невизначену суму грошових коштів, після чого дістав з кишені своїх шортів 2000 (дві тисячі) гривень, поклав їх у розташовану на столі папку для паперів, та спрямував її в напрямку СДОП ЛРУП №2 ОСОБА_6 , таким чином надавши йому неправомірну вигоду від отримання якої останній відмовився.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.369 КК України.

17.06.2022 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.
Згідно з укладеною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, визнав повністю.
Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угод про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст.369 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено право суду затвердити угоду у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

При цьому, згідно ч.1 ст.71 КК України, Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.12.2021 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та засуджено до остаточного покарання у виді 2 роки 1 місяць обмеження волі.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід визначити остаточне покарання у виді обмеження волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.12.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 07.06.2022 року накладено арешт на грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) грн., номіналом по 500 грн. кількістю 4 шт., із серійними номерами СЖ5996718, ФЗ0075960, ФЖ3682088, СБ1135888, який підлягає скасуванню.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався, клопотання з цього приводу прокурором під час судового провадження заявлено не було, а відтак підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000308, укладену 17 червня 2022 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 5 (п`ять) місяці, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.12.2021 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 07.06.2022 року скасувати.
Речові докази:
- 2 DVD R диски із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) грн., номіналом по 500 грн. кількістю 4 шт., із серійними номерами СЖ5996718, ФЗ0075960, ФЖ3682088, СБ1135888 звернути в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1