Провадження 1-кп/522/196/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 18.04.2017 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алеппо, Республіки Сирія, громадянина Республіки Сирія, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Алеппо, Республіки Сирія, громадянина Республіки Сирія, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_10 - 2014 року народження, ОСОБА_11 - 2015 року народження, ОСОБА_12 - 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_13

перекладача - ОСОБА_14

адвокатів - ОСОБА_15 , ОСОБА_16

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, яким обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , оскільки 60-денний строк перебування їх під вартою закінчується.

Прокурор у судовому засіданні повідомив що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочинів, два з яких є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, їх батько перебуває за кордоном, зважаючи на тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винними, просив продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме що обвинувачені можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не зменшились.

Захисник ОСОБА_16 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на більш м`який, так як відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Обвинувачений має постійне місце проживання в Україні, всі речові докази були вилучені, свідки були допитані під час досудового розслідування. У обвинуваченого були вилучені закордонні рапорти.

Захисник ОСОБА_15 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який, так як відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 більше року знаходиться під вартою, ризики, вказані прокурором, відсутні, на території України проживає дружина і 3-є дітей обвинуваченого, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_9 підтримали думку своїх адвокатів.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_15 необхідно відмовити, а строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_9 продовжити, з наступних підстав.

Так, згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, два з яких згідно ст.12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, найтяжче з яких карається позбавленням волі до 12 років, офіційно не працює, не навчається, є громадянином іншої держави, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, у зв`язку з чим є ризики, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, два з яких згідно ст.12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, найтяжче з яких карається позбавленням волі до 12 років, офіційно не працює, не навчається, є громадянином іншої держави, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, у зв`язку з чим є ризики, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на більш м`який відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.08.2018 року.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.08.2018 року.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 26.06.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

26.06.2018