Справа № 473/951/22
Номер провадження1-кп/473/142/2022
ВИРОК
іменем України

"30" травня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000583 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20 серпня 2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік,

- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2021 року водій ОСОБА_5 , керуючи технічно не справним але працездатним автомобілем марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер іноземної реєстрації GТА433, а саме керуючи транспортним засобом з порушенням вимог п.31.4.5 «а, г» ПДР України, що являється встановленням на одну вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора та невідповідною висотою малюнку протектора заднього правого колеса, а також з порушенням вимог п.2.1 «а», а саме керуючи автомобілем, без наявності посвідчення водія відповідної категорії на керування вказаним транспортним засобом, рухався по автомобільній дорозі між населеними пунктами м. Вознесенськ та с. Бузьке Вознесенського району, яка мала асфальтобетонне, сухе, чисте, без пошкоджень та вибоїн покриття, являла собою горизонтальну, пряму в плані ділянку, призначену для руху транспортних засобів в обох напрямках, мала по одній смузі для руху в кожному напрямку, дорожня розмітка на якій відсутня в напрямку с. Бузьке Вознесенського району, у межах своєї смуги руху в умовах обмеженої видимості, а саме ділянка автомобільної дороги між населеними пунктами м. Вознесенськ та с. Бузьке Вознесенського району не освітлюється міським електроосвітленням, в вечірній час доби, без дощу, без туману та штучних явищ, що погіршували б видимість у напрямку руху.
У цей час, у попутному для водія напрямку по правому краю проїзної частини в напрямку с. Бузьке, з порушенням вимог п.п..4.1,4.4 ПДР України, що полягає у русі пішохода по проїзній частині автомобільної дороги за наявності узбіччя, рухаючись при цьому в умовах недостатньої видимості, не виділивши себе світлоповертальними елементами на одязі для своєчасного його виявлення іншими учасниками дорожнього руху, пішим ходом рухався гр. ОСОБА_4 , , який перебував при цьому у стані алкогольного спяніння (1.91% промілле).
Водій автомобіля марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись на ділянці автомобільної дороги між населеними пунктами м. Вознесенськ та с. Бузьке Вознесенського району, а саме 219.5м. до вул. Коцюбинського (м. Вознесенськ), порушивши вимоги п.п.2.3(б), 12.2,12.3 ПДР України, а саме керуючи транспортним засобом у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який рухався пішим ходом у попутному для водія напрямку по правому краю проїзної частини в напрямку с. Бузьке.
Після чого порушуючи вимоги п.п.2.10 «а», «в», «д», «е», а саме перемістивши транспортний засіб, який причетний до ДТП, не повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не вживши всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди, не залишившись на місці пригоди до приїзду працівників поліції, покинув місце ДТП.
Внаслідок виниклої дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) пішохід ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у виді: перелому правої та лівої малогомілкових кісток, ран в потиличній ділянці, саден в ділянці попереку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У вказаній дорожній ситуації з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної ДТП знаходяться дії водія автомобіля марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , які не відповідали технічним вимогам п.п.2.3(б), 12.2,12.3 ПДР України, належним виконанням яких водій автомобіля марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , міг уникнути даного наїзду на пішохода.
Причиною настання даної ДТП стали порушення водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимог п.п. 2.3 «б», 12.2, 12.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України визнав повністю і пояснив, що в вересні 2021 року приблизно о 19.00 год. він знаходився біля магазину «Астра» в м.Вознесенську, де зустрів свого племінника ОСОБА_6 , який звернувся до обвинуваченого з проханням підвезти його додому на автомобілі «Volkswagen», який належить ОСОБА_6 , так як сам ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. В цей час до них підійшов ще один хлопець і також звернувся з проханням його підвезти. ОСОБА_5 погодився і сівши за кермо автомобіля «Volkswagen» повіз ОСОБА_6 та хлопця, який підійшов до них в с.Бузьке Вознесенського району. В цей час вже було темно, ОСОБА_5 їхав приблизно зі швидкістю 60 км/год, ввімкнувши ближнє світло фар. За сирзаводом, перед райном Піщаний він відчув удар, але не зупинив автомобіль, а поїхав далі. Завізши ОСОБА_6 в с.Бузьке, він на цьому ж автомобілі вирішив їхати додому в м. Вознесенськ. Він їхав понад р. Південний Буг, але був зупинений іншим автомобілем і чоловіки, які були в цьому автомобілі пояснили, що ОСОБА_5 збив людину і вони викликали поліцію.Зазначає, що отримував посвідчення водія ОСОБА_7 , але зараз посвідчення водія втрачено і в нього є лише талон до посвідчення водія. Обвинувачений повністю відшкодував потерпілому завдані збитки і оплатив його лікування. В скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що він йшов по проїжджій частині в напрямку с. Бузьке. Раптово відчув удар і прийшов до тями і лікарні. В нього були переломи ніг та рана на голові. Обвинувачений повністю оплатив його лікування і ніяких претензій він до ОСОБА_5 не має.

Згідно висновку експерта №392 від 08 листопада 2021 року у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому правої та лівої малогомілкових кісток, рани в потиличній ділянці, садна в ділянці попереку, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмету (предметів) як з обмеженою, так і не обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в постраждалого внаслідок наїзду на пішохода легковим автомобілем, ударі (ударах) об деталь (деталі) автомобіля та подальшому падінні та ударі (ударах) об асфальтоване покриття дороги, а.с. 31-33.

Згідно талону НІА №368580 ОСОБА_5 мав право керування транспортними засобами категорії В, С, а.а.42.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються
Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, належить кваліфікувати за ч. 1 ст.286 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 вчинив необережний нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, обставини які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, але враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, на який він був звільнений судом від призначеного покарання, суд вважає, за необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі та не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України, з позбавленням права керування транспортним засобом.
Дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.08.2021 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, обвинувачений був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку з чим при призначенні йому покарання слід керуватись ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.08.2021 року, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 40 коп.

Арешт, накладений, згідно ухвали Вознесенського міськрайонного суду від 30.09.2021 року, на автомобіль марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер іноземної реєстрації GТА НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, передати ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: