Справа № 145/1061/21
Провадження №1-кп/145/96/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Тиврів в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, відносно вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 21 червня 2021 року близько 23:30 год., маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення, прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після чого зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на крадіжку, ОСОБА_4 шляхом віджиму металевого гачка, на який були зачинені вхідні двері літньої кухні, проник всередину даного приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань здійснив крадіжку бувшого у використанні акумуляторного технічно-справного оприскувача ТМ "ІGNIS SPRAYER" помаранчевого кольору з об`ємом бака 12 л, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4178-4179/21-21 від 29.06.2021 складає 1079,46 грн. та упаковки комбікорму для домашньої птиці вагою 10 кг виробника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вартість якої відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи № 4178-4179/21-21 від 29.06.2021 складає 100 грн, після чого покинув приміщення літньої кухні та територію домоволодіння ОСОБА_5 , викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції.
ОСОБА_4 дав показання, що дійсно 21 червня 2021 року близько 23:30 год. зайшов на подвір`я ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . Віджавши металевий гачок, на який були зачинені вхідні двері літньої кухні, проник всередину, звідки викрав акумуляторний оприскувач та пачку комбікорму для домашньої птиці.У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, оскільки таємно викрав чуже майно, вчинив крадіжку, поєднану із проникненням у сховище.
Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_6 (раніше несудимий; позитивно характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, запевнення в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення, обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Вінницьким районним відділом №1 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькі області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та становить середнього рівня небезпеку для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України, скасовує арешт на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість)місяців він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 25.06.2021 на акумуляторний оприскувач ТМ "ІGNIS SPRAYER" помаранчевого кольору з об`ємом бака 12 л, та на пачку комбікорму для домашньої птиці вагою 10 кг виробника «Поділля АгроКорм».
Речові докази: вилучені 24.06.2021 під час проведення огляду місця проживання ОСОБА_4 акумуляторний оприскувач ТМ "ІGNIS SPRAYER" помаранчевого кольору з об`ємом бака 12 л, та пачку комбікорму для домашньої птиці вагою 10 кг виробника «Поділля АгроКорм», що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 343 (триста сорок три) гривні 22 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_7