Номер провадження: 11-сс/813/707/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.05.2022, якою в межах кримінального провадження №0000350 від 04.04.2021 відносно:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кагул респ. Молдова, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.06.2022 без визначення розміру застави,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_11 та продовжено відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочинів ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 32 дні, до 15.06.2022, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Окрім того, слідчий суддя врахувавши фактичні обставини злочину та приписи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 зазначила, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням процесуальних норм з огляду на наступне:
- органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_10 , в той час як згідно із паспортними даними дійсне прізвище ОСОБА_12 , ім`я ОСОБА_13 , по-батькові не зазначено;
- при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу було порушено територіальну юрисдикцію, оскільки події зазначені у підозрі та у клопотанні слідчого відбувались на території Приморського районну м. Одеси, а отже зазначене кримінальне провадження підсудне саме Приморському райсуду м. Одеси;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ухвалою Біляївського райсуду Одеської обл. від 11.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_14 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.05.2022, проте клопотання про продовження запобіжного заходу слідчим фактично надано 10.05.2022, тобто слідчим порушенні вимоги ч. 1 ст. 199 КПК України;
- слідчим суддею не взято до уваги, що пред`явлена її підзахисному підозра є необґрунтованою, зокрема, надані слідчим матеріали не доводять безумовну причетність ОСОБА_14 до кримінальних подій 03.04.2021, 20.04.2021 та 21.04.2021, також показання свідків та протоколи огляду з місця подій та з камер відеоспостереження не містять прямих доказів, що ОСОБА_14 виготовляв чи використовував вибухонебезпечні речі чи предмети, а тим паче здійснював замах на умисне вбивство, окрім того висновки молекулярно-генетичної експертизи не містять безспірних доказів вини ОСОБА_14 ;
- слідчим суддею не враховано, що стороною обвинувачення не доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість ОСОБА_15 з 28.12.2021 орендує житло у АДРЕСА_2 , має позитивну характеристику з останнього місця роботи, на його утриманні перебуває цивільна дружина та неповнолітня донька; речі та документи вилучені та додані до матеріалів кримінального провадження, більш того вже здійснена молекулярно-генетична експертиза; ОСОБА_15 не відомі анкетні дані свідків та понятих, окрім того, відомостей на молдавській (румунській) мовах йому не надавали;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що речовим доказом у кримінальному провадженні №0000399 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визначено пістолет базової конструкції «Макарова» калібру 9х18 мм., проте слідчим не було відібрано зразки відбитків а ні у обвинуваченого, а ні з речового доказу, що унеможливлює встановити особу, якій належить зазначений речовий доказ, окрім того поліцією не було долучено відеозапис з моментом затримання ОСОБА_14 до матеріалів кримінального провадження, що унеможливлює встановити чи дійсно був факт скоєння кримінального правопорушення;
- слідчим суддею не враховано того, що відповідно до повідомлення від 14.12.2021 №8805 вбачається, що о 19:01 год. до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській обл. надійшло повідомлення із служби «102» про те, що було помічено особу, яка має при собі предмет схожий на пістолет, однак транспортний засіб «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено 14.12.2021 о 18:23 год., тобто транспортний засіб було зупинено на пів години раніше ніж надійшло повідомлення заявника до «102», окрім того датою та часом фактичного затримання ОСОБА_14 у протоколі зазначено 14.12.2021 19 год., проте як повідомлення до поліції надійшло о 19:01 год., більш того показання свідків щодо часу проведення обшуку, місця де було виявлено речовий доказ різняться;
- слідчий у своєму клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування відносно ОСОБА_14 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що 17.12.2021 ОСОБА_14 був поставлений діагноз «симтоматична епілепсія» та за час перебування його в умовах слідчого ізолятора стан його здоров`я значно погіршився, зокрема, в нього оніміння кінцівок, з`являється слабкість та постійне запаморочення, дезорієнтація у просторі, що унеможливлює подальше його утримання під вартою.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у випадку прийняття ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
З аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступне.
Що стосується доводів сторони захисту щодо не дотримання стороною обвинувачення строків подання клопотання, передбачених ч. 1 ст. 199 КПК України, апеляційний суд приймає до уваги, проте звертає увагу на наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 11.03.2022 ОСОБА_10 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.05.2022, тобто прокурор повинен був подати клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не пізніше 09.05.2022.
Разом із тим, відповідно до розпорядження начальника Одеської обласної військової адміністрації ОСОБА_16 на території м. Одеси та Одеської обл. було запроваджено комендантську годину з 22 год. 08.05.2022 до 05 год. 10.05.2022, що унеможливило подання слідчим клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу до суду саме 09.05.2022.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд зауважує на тому, що таке порушення не є істотним, та таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, окрім того, зазначене порушення не впливає на суть прийнятого рішення слідчим суддею та встановлені обставини, щодо доцільності продовження строку тримання під вартою.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що наприкінці 2020 на початку 2021 (точні дату та час у ході досудового розслідування не встановлено) за невстановлених обставин у групи невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які належать родині ОСОБА_17 у загальній сумі декілька мільйонів доларів США, шляхом неодноразових вимог їх передачі із погрозою вбивства чи спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, цією групою визначено особу, у розпорядженні якої знаходяться ці кошти, а саме, міноритарного акціонера виконувача обов`язків голови наглядової ради приватного акціонерного товариства «Одесавинпром», що розташований по Французському бульвару, 10, м. Одеси ОСОБА_18 , який мешкає в споживчому кооперативі «СІ ШЕЛС» за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом погроз вбивства чи спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а разі незгоди останнього щодо виконання висунутих вимог вбивство його та інших осіб.

З метою реалізації своїх злочинних намірів, невстановлена досудовим розслідуванням особа, виконуючи злочинну роль організатора кримінального правопорушення (далі Замовник), не бажаючи самостійно вчиняти злочин, підшукала та залучила довірених осіб, які безпосередньо прийматимуть участь в організації та підготовці даного злочину, а саме ОСОБА_10 , як співорганізатора скоєння цього злочину, та невстановлену досудовим розслідуванням особу як пособника (далі Пособник 1), які надали свою згоду на вчинення вимагання грошових коштів у ОСОБА_18 за грошову винагороду у невстановленому досудовим слідством розмірі.

У подальшому, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення вимагання грошових коштів у ОСОБА_18 , підшукав та залучив до вчинення даного злочину невстановлену досудовим розслідуванням особу як пособника (далі Пособник 2) з числа раніше відомих його громадян, які займаються кримінальною діяльністю та Пособник 1 залучив до вчинення даного злочину як виконавця свого раніше знайомого, який неодноразово виконував його доручення (далі Виконавець).

Так, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_10 , Пособник 1, Пособник 2 та Вконавець протягом декількох днів, у різні періоди часу наприкінці 2020 на початку 2021, більш точні дати у ході досудового розслідування не встановлено, неодноразово прибували до району за місцем мешкання ОСОБА_18 , а також за місцем його роботи з метою встановлення можливих шляхів підходу для вчинення вказаного злочину та подальшого залишення місця події після вчинення.

Проаналізувавши зібрану інформацію щодо способу життя ОСОБА_18 , співучасники злочину Замовник, ОСОБА_10 , Пособник 1, Пособник 2 та Виконавець вирішили, що вимагання передачі грошових коштів ОСОБА_18 можливо вчинити шляхом погроз вбивством, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а в разі незгоди останнього щодо виконання висунутих вимог вбивства його та інших осіб із застосуванням вибухових пристроїв, включаючи в себе ручні осколкові гранати Ф-1 та без них.

З метою реалізації вказаного плану Замовник у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, а також при невстановлених обставинах, придбав без передбаченого законом дозволу дві гранати Ф-1, які передав іншим членам злочинної групи, які зберігали їх у невстановленому місці до дня вчинення кримінального правопорушення.

Достовірно знаючи зазначені тактико-технічні характеристики ручної осколкової гранати Ф-1, встановивши можливі шляхи підходу-відходу до місця проживання та місця роботи потерпілого, наявність охорони та камер зовнішнього відеоспостереження, з метою забезпечення власної безпеки під час реалізації своїх злочинних дій, а також унеможливлення викриття під час вчинення вказаних кримінальних правопорушень, співучасники злочину визначили спосіб закидання гранат Ф-1 до будинку ОСОБА_18 та до місця його роботи шляхом прикріплення їх до рюкзаків та поміщення в останній макетів саморобних вибухових пристроїв, які потерпілі повинні були сприйняти як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, тим самим здійснювати психологічний тиск на ОСОБА_18 з метою примусу останнього сплатити грошові кошти Замовнику.

При цьому, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з Замовником, Пособником 1, Пособником 2 та Виконавцем, відповідно до розподілених ролей та розробленого плану, визначив за собою виготовлення макетів вибухових пристроїв, а Пособник 1 надав йому грошові кошти для придбання необхідних предметів для підготовки та вчинення злочинів.

У цей час Пособник 2 спільно з ОСОБА_10 забезпечили переміщення співучасників на автомобілі та сприяли реалізації злочинних намірів шляхом спостереження за потерпілим, доставлення знаряддя злочину та Виконавця на місце його вчинення.

Так, 03.04.2021 в вечірній час, ОСОБА_10 , особисто керуючи автомобілем марки «OpelVectra» з н.з. реєстрації Респ. Польщі НОМЕР_2 , прибув спільно з Виконавцем до території колишнього санаторію «Платан Плюс», розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Дачний, 4, діючи за попередньою змовою та згідно розробленого плану, біля 20:30 год. вийшов з автомобілю та підійшов до воріт споживчого товариства «СІ ШЕЛС», зняв з плеча рюкзак, в якому знаходився макет раніше виготовленого ОСОБА_10 саморобного вибухового пристрою та о 20:33 год. перекинув його через паркан на територію вказаного споживчого товариства, де проживав ОСОБА_18 та інші особи.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення Виконавець повернувся до заздалегідь обумовленого місця, де в автомобілі «OpelVectra» на нього очікував ОСОБА_10 , після чого вони спільно покинули місце скоєння злочину та зникли в невідомому напрямку.

Оскільки вищезазначені дії не дали бажаного результату щодо сплати ОСОБА_18 грошових коштів Замовнику злочину, зазначеною групою осіб вирішено вчинити нові дії щодо примушення потерпілого виконати їх незаконні вимоги.

Так, 20.04.2021 біля 13 год. ОСОБА_10 спільно з Виконавцем, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розробленого плану, передав Виконавцю заздалегідь виготовлений макет саморобного вибухового пристрою поміщений у рюкзак з ручною осколковою гранатою Ф-1 в паперовому пакеті, з метою конспірації.

У подальшому, ОСОБА_10 спільно з Виконавцем на автомобілі марки «Opel Vectra» з н.з. реєстрації Респ. Польщі НОМЕР_2 направились в район вул. Пантелеймонівська в м. Одеса, неподалік від виробничого комплексу приватного акціонерного товариства «Одесавинпром», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 10.

Прибувши на вказане місце, Виконавець діючи за попередньою змовою групою осіб вийшов з автомобіля та маючи при собі вказаний вище пакет, направився до вхідних воріт виробничого комплексу ПАТ «Одесавинпром», на території якого знаходились сторонні особи в кількості понад двох чоловік, скориставшись при цьому вільним доступом, а саме відчиненими воротами, вільно пройшов на його територію, де пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли його викрити, поставив за вхідними воротами, зліва від пункту пропуску, паперовий пакет із заздалегідь підготовленим та переданим йому ОСОБА_10 рюкзаком з макетом саморобного вибухового пристрою та прикріпленою ззовні ручною осколковою гранатою Ф-1, усвідомлюючи при цьому, що злочин вчиняється способом небезпечним для життя багатьох осіб.

Таким чином, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, вважаючи, що виконали всі дії, необхідні для доведення злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_18 та інших осіб до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вищевказаний рюкзак із макетом вибухового пристрою та гранатою Ф-1 через короткий проміжок часу виявлений охоронцем та в послідуючому вилучений працівниками поліції.

Надалі, 21.04.2021 біля 21 год. ОСОБА_10 спільно з Виконавцем, діючи за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі марки «Renault Megane» з н.з. Респ. Литви BCF прибули до території колишнього санаторію «Платан Плюс».

Після чого, Виконавець діючи за попередньою змовою групою осіб, в тому числі ОСОБА_10 вийшов з автомобілю та пройшов до воріт споживчого товариства «СІ ШЕЛС», де мешкає ОСОБА_18 та інші особи, о 21:08 год. перекинув через паркан зазначеного товариства рюкзак із макетом раніше виготовленого ОСОБА_10 саморобного вибухового пристрою із прикріпленою до нього ручною осколковою гранатою Ф-1.

Разом із цим, встановлено, що ОСОБА_10 у невстановлений слідством час та місці, діючи умисно з метою мати в особистому володінні, без передбаченого законом дозволу придбав коротко ствольну нарізну вогнепальну зброю базової конструкції «Макарова» калібру 9х18 мм та 8 пістолетних патронів калібру 9х18 мм. Сприйнявши вказаний пістолет за вогнепальну зброю, а набої в кількості 8 штук за боєприпаси, ОСОБА_10 , став їх зберігати при собі.

Згодом, 14.12.2021 біля 19 год. ОСОБА_10 , зберігаючи при собі вказану вогнепальну зброю на набої, рухався в якості пасажира на автомобілі «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі «Київ-Одеса» зі сторони м. Одеса в бік м. Київ, де на 458 км. + 800 м., був зупинений співробітниками поліції, які при проведені поверхневої перевірки відповідно до ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» ОСОБА_10 , виявили у останнього предмет зовні схожий на пістолет.

В подальшому при проведенні обшуку транспортного засобу марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , був проведений особистий обшук ОСОБА_10 , в ході якого за поясом штанів виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пістолет та 8 набоїв до нього, які відповідно до висновку експерта є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю базової конструкції «Макарова» калібру 9х18 мм., промислового виробництва із конструктивними змінами у вигляді зміни ствола на більш довгий з зовнішньою різьбою для можливості приєднання пристрою безшумної стрільби та 8 пістолетних патронів калібру 9х18 мм.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 159 від 03.04.2021; актом ВТС щодо перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №104 від 03.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколами огляду відеозапису з камер відеоспостереження; протоколом огляду місця події за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 10 від 20.04.2021; актом ВТС щодо перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №126 від 20.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ; висновком вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/116-21/7437-ВТХ від 27.05.2021 та іншими матеріалами в їх сукупності.
На переконання колегії суддів, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Також, колегія суддів, звертає увагу на те, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Окрім того, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо повідомлення про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Разом із тим, апеляційним судом, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_10 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілого в зазначеному кримінальному провадженні, а також продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі; є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України та посвідки на місце проживання, тобто перебуває на території України без будь-яких законних підстав; офіційно не працевлаштований; йому відомо про особу потерпілого, а також він має процесуальну можливість ознайомлюватись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків, які підлягають безпосередньому допиту під час судового розгляду кримінального провадження по суті в суді 1-ої інстанції; злочин в якому він підозрюється є незакінченим з підстав, що не залежали від його волі.
Що стосується тверджень захисника щодо порушення слідчим суддею територіальної підсудності, апеляційний суд вважає безпідставними та звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами ст. 33-1 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_10 підозрюється у вчинені декількох епізодів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та останнє за часом кримінальне правопорушення було вчинено за адресою: АДРЕСА_3 , що відноситься до Київського району м. Одесу, а отже справа підсудна Київському райсуду м. Одеси.
Окрім того, згідно п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.
Так, відповідно до матеріалів провадження досудове розслідування кримінального провадження №0000350 від 04.04.2021 здійснюється СУ ГУНП України в Одеській обл., яке є структурним підрозділом ГУНП України в Одеській обл., юридичною адресою якого є м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, та відноситься до території Київського району м. Одесу, а отже, відповідно до сталої практики Одеського апеляційного суду, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у зазначеному провадженні підсудні Київському райсуду м. Одеси.
Водночас, колегія суддів вважає слушними твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_10 має позитивну характеристику з останнього місця роботи, цивільну дружину та неповнолітню доньку, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не може бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Разом із тим, апеляційний суд приймає до уваги те, що відповідно до паспортних даних підозрюваного його дійсне прізвище ОСОБА_12 , проте з матеріалів провадження вбачається, що останній використовував прізвище ОСОБА_23 , у зв`язку із чим для ідентифікації особи підозрюваного органи досудового розслідування зазначили два прізвища.
Більш того, з наданих стороною захисту документів, зокрема, медичної документації, вбачається, що по-батькові підозрюваного ОСОБА_24 , у зв`язку із чим твердження захисника ОСОБА_8 з цього приводу є безпідставними.
Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги твердження захисника ОСОБА_8 про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_10 , зокрема, наявність в нього «симтоматичної епілепсії», проте матеріали справи не містять відомостей про неможливість надання лікування підозрюваному в умовах слідчого ізолятора відсутні.
Положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18.03.2013 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.
Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Відповідно до ч 1. ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, шо підозрюваному ОСОБА_10 необхідне забезпечити належне лікування, при цьому зазначена обставина не може бути беззаперечною умовою для скасування оскаржуваної ухвали та зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений може отримати кваліфіковану медичну допомогу в межах установи попереднього ув`язнення.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Так, враховуючи те, що органами досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, деякі з яких поєднані із погрозою застосування насильства, слідчий суддя вірно продовжив відносно нього строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.05.2022, якою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 6, 11, 12, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.06.2022 без визначення розміру застави залишити без змін.
Зобов`язати посадових осіб філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській обл., забезпечити належне лікування підозрюваного ОСОБА_10 у встановленому законом порядку.
Копію ухвали надіслати для виконання начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській обл.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4