ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4856/21 Номер провадження 11-кп/814/546/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 03 лютого 2022 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000215 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Лубни, Полтавської області, зареєстрованої на постійне місце проживання та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженої, не працюючої, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч.3 ст. 321, ч. 1 ст. 306 КК України ,-

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_9 ,(в режимі відеоконференції)

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч.3 ст. 321, ч. 1 ст. 306 та призначено їй покарання:за ч.1 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 3 /трьох/ років позбавлення волі;

за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України 3 /трьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі без конфіскаціїєї майна;

за ч. 1 ст. 321 КК України -3 / трьох/ років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 321 КК України - 3 / трьох/ років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 306 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 5 /п"яти/ років позбавлення волі без конфіскації всього належного їй майна, без позбавлення права обіймати певні посади.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання 5 / п"яти/ років позбавлення волі без конфіскації всього належного їй майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 14.09.2021 року, з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати та вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду , ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона, при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбала сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон який незаконно зберігали при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 19.06.2021 року, приблизно о 13 годині 43 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_10 за 200 грн., чотири пігулки, які містять сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, які знаходилися у поліетиленовому пакетику на пазовій застібці.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збут сильнодіючих лікарських засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.321 КК України.

Також, ОСОБА_6 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбала метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігала при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 19.06.2021 року, приблизно о 13 годині 43 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_10 за 200 грн., дві пігулки метадону, які знаходились у двох фрагментах медичного блістера, і який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-21/8050-НЗПРАП від 06.07.2021 року відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,022 г. та 0,023 г.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України.

Також, ОСОБА_6 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбала метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігала при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 14.09.2021 року, приблизно о 09 годині 32 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу магазину «Київський» по проспекту Володимирському, 35, м. Лубни, Полтавської області, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_10 за 300 грн., три пігулки метадону, які знаходились у одному фрагменті медичного блістера і який у відповідності до висновку експерта № СЕ-19/117-21/11675-НЗПРАП від 24.09.2021 року відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,0761 г.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу зопіклону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу слідством не встановлено) незаконно придбала сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, який незаконно зберігали при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 14.09.2021 року, приблизно о 09 годині 32 хвилини, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу магазину «Київський» по проспекту Володимирському, 35, м. Лубни, Полтавської області, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_10 за 200 грн., чотири пігулки зопіклону, що знаходилися у одному фрагменті медичного блістера, і який у відповідності до висновку експерта № СЕ-19/117-21/11671-НЗПРАП від 24.09.2021 року відноситься до сильнодіючих лікарських засобів. Загальна маса зопіклону у 4 пігулках становить 0,0296 г.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливою метою, незаконно придбала сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, який незаконно зберігала з метою збуту за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

14.09.2021 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено сильнодіючого лікарського засобу зопіклону у пігулках в кількості 37 шт., становить 0,27535 г., які вона повторно незаконно придбала та зберігала за місцем власного проживання з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливою метою, вирішила розмістити кошти, здобуті від незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у банківських установах, для подальшого використання таких коштів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, ОСОБА_6 , 13.09.2021 року о 18 годині 17 хвилин, використовуючи власний мобільний телефон «Redmi 6 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім карткою № НОМЕР_3 , домовилася із ОСОБА_10 про збут йому наркотичного засобу метадону та сильнодіючого лікарського засобу зопіклону, та надіслала йому смс повідомлення зі своїм номером банківської картки № НОМЕР_4 для подальшого перерахунку на неї грошових коштів за збут наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

У подальшому, 14.09.2021 року о 08 годині 17 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні магазину «АТБ» на площі Ярмарковій, 30 А, в м. Лубни Полтавської області, за допомогою платіжного терміналу самообслуговування, перерахував на банківську картку емітовану АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 , грошові кошти в загальні сумі 515 грн.

Після зарахування вказаних грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_6 , 14.09.2021 року, приблизно о 09 годині 32 хвилини, знаходячись поблизу магазину «Київський» по проспекту Володимирському, 35, м. Лубни, Полтавської області, ОСОБА_6 передала ОСОБА_10 три пігулки наркотичного засобу метадону та чотири пігулки сильнодіючого лікарського засобу зопіклону.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у використанні коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів, з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 306 КК України.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
В апеляційній скарзі обвинувачена просить змінити вирок суду щодо неї та призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України посилаючись при цьому на вчинення злочину через скрутні матеріальні та сімейні обставини , перебування у неї на утриманні двох малолітніх дочок , одна з яких є інвалідом ІІ групи та матері похилого віку.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачена та адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень кримінального процесуального законодавства.

Фактичні обставини по справі в апеляційній скарзі не оспорюються, не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів апеляційного суду відповідно до положень ст.404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо суворості призначеного покарання колегія суддів вважає непереконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та вироку суду, призначаючи обвинуваченій покарання суд першої інстанції врахував характер вчинених обвинуваченою злочинних дій, їх суспільну небезпечність, корисливий мотив вчиненого злочину, , дані про особу обвинуваченої, , яка хворіє на невиліковну хворобу, має на утриманні дитину інваліда другої групи, обставини, що пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття та активне .

Врахувавши зазначені обставини суд призначив покарання за ч.1 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 3 /трьох/ років позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України 3 /трьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 321 КК України -3 / трьох/ років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 321 КК України - 3 / трьох/ років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 306 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації всього належного їй майна, без позбавлення права обіймати певні посади і остаточно за правилами ст70 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Із вказаним висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Всі обставини, на які посилається обвинувачена в своїй апеляційній скарзі, є тотожними тим, які наводились в суді першої інстанції і яким суд дав належну оцінку призначивши покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.

В питанні справедливості призначеного обвинуваченій покарання, колегія суддів звертає увагу, що нею вчинено корисливий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, що має вплив не на одного потерпілого, а на досить широке коло осіб. Кошти, які були отримані обвинуваченою від злочинної діяльності використовувались нею ж для продовження цієї діяльності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останньої.

Не дає підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж призначеного вироку суду, також і посилання обвинуваченої на те, що у неї залишилась неповнолітня дитина, яка потребує догляду.

Як пояснила сама ж обвинувачена в апеляційному суді, неповнолітня дитина перебуває під опікою сестри її колишнього чоловіка, яка заміжня і також має власну дитину. Отже інтереси малолітньої дитини є захищеними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченій покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, про, що йдеться в апеляції обвинуваченої, колегія суддів не знаходить.

Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, колегією суддів не встановлено.

Таким чином апеляційну скаргу обвинуваченої слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 03 лютого 2022 року щодо неї без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4