Справа № 185/2907/22
Провадження № 1-кс/185/991/22
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, який є військовослужбовцем - солдатом військової частини НОМЕР_1 , виконуючому військові обов`язки на посаді стрільця, одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2008 та 2021 року народження, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
У обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що 17 квітня 2022 року, у вечірній час доби, солдат ОСОБА_5 , 1988 року народження, який призваний у Збройні Сили України на підставі Наказу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , старший сержант ОСОБА_7 , 1983 року народження, який призваний у Збройні Сили України на підставі Наказу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду сержанта з МТЗ військової частини НОМЕР_1 , та солдат ОСОБА_8 , 1984 року народження, який призваний у Збройні Сили України на підставі Наказу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , перебували у розташуванні військової частини, яка базувалася в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована по АДРЕСА_2 .
У вільний від виконання військових обов`язків час, перебуваючи у приміщенні загальноосвітньої школи АДРЕСА_1 , приблизно о 20 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 17 квітня 2022 року ОСОБА_5 сумісно із ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, у присутності солдата ОСОБА_9 , під час чого у ОСОБА_5 виникло бажання поїхати в м. Павлоград з метою зняття грошових коштів з банківського рахунку за допомогою банкомату та подальшого їх використання для сексуальних втіх із жінками, які надають відповідні послуги за гроші. Користуючись своїм переважним посадовим становищем, керуючись своїми особистими бажаннями задоволення сексуальних потреб, віддавши словесний наказ підлеглому солдату ОСОБА_8 щодо керування транспортним засобом, враховуючи тверезий стан останнього, ОСОБА_5 , сумісно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на транспортному засобі марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 , приблизно о 24 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 17 квітня 2022 року, поїхав у м. Павлоград Дніпропетровської області, куди прибули приблизно о 01 год. 30 хв. 18 квітня 2022 року.
Знаходячись на території автостанції м. Павлограда, Дніпропетровської області, приблизно о 02 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений), 18 квітня 2022 року, перебуваючи на вулиці, неподалік будинку № 129 що по вул. Полтавській, ОСОБА_5 сумісно із ОСОБА_7 побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_10 , 1989 року народження - військовослужбовця, який займає посаду оперативного чергового відділення бойового управління військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, якому у денний час доби 17 квітня 2022 року, з дозволу заступника командира військової частини, було дозволено вийти в місто Павлоград для вирішення власних потреб.
Не володіючи достовірними відомостями щодо ОСОБА_10 , як військовослужбовця, помилково зробивши бажаний для себе висновок щодо приналежності його до сепаратистів, керуючись особистими висновками та п`яною удаллю, ОСОБА_5 , сумісно із ОСОБА_7 , з метою подолання волі ОСОБА_10 до можливого опору, застосував фізичне насильство до нього у вигляді нанесення ударів ногами та руками, після чого, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, ОСОБА_5 , користуючись допомогою ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно із останнім та умисно, з метою подолання та послаблення волі потерпілого до опору, надягнув на руки ОСОБА_10 кайданки, які взяв з салону транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номер якого « НОМЕР_2 », де на чоловіків продовжував чекати, сидячи за кермом автомобілю, ОСОБА_8 . Продовжуючи свої дії, задля реалізації злочинного наміру, керуючись бажанням заволодіння людиною всупереч його волі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваних дій, уявляючи ОСОБА_10 у вигідному для себе сприйнятті в якості сепаратисту, нехтуючи встановленим законодавством порядком та підставами обмеження права людини на вільне пересування та вибору місця свого знаходження, розуміючи, що його уявлення щодо ОСОБА_10 не має обґрунтованих підстав та той привід - відсутність особистих документів у ОСОБА_10 , є малозначним, ОСОБА_5 надав солдатові ОСОБА_8 наказ посадити ОСОБА_10 на заднє сидіння транспортного засобу, на якому пересувалися до того. Виконавши наказ, ОСОБА_11 , який не усвідомлював в повній мірі обставин подій, які відбувалися до того, за наказом ОСОБА_5 , сумісно із старшим сержантом ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які утримували ОСОБА_10 поруч за допомогою фізичної сили, на задньому сидінні автомобілю, обмежуючи його право на вільне пересування, почали рух у напрямку розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме - в АДРЕСА_2 .
Рухаючись в транспортному засобі марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 , під час спілкування із ОСОБА_10 , незважаючи на пояснення останнього щодо його неприналежності до сепаратистів, не будучи задоволеним відповідями ОСОБА_10 , усвідомлюючи незаконність та примусовість переміщення останнього з одного місця до іншого всупереч волі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , користуючись своєю фізичною перевагою, усвідомлюючи допомогу в цьому зі сторони ОСОБА_7 , який, сидячи з іншої сторони від ОСОБА_10 , також перешкоджав можливим діям останнього до опору, керуючись виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень та завдання шкоди його здоров`ю, на ґрунті особистого неприязного ставлення, після зупинки за його наказом транспортного засобу на узбіччі автодороги по вул. Дніпровській, м. Павлограда, Дніпропетровської області, у районі місця знаходження Павлоградської загальноосвітньої школи № 12, перебуваючи в салоні автомобілю, наніс не менше 5 ударів кулаком в тіло ОСОБА_10 , у якості покарання за нібито його приналежність до зрадників. У подальшому рух автомобілю продовжився.
Виїхавши за межі м. Павлограда, Дніпропетровської області, у запланованому напрямку, при в`їзді на територію с. Богуслав, Павлоградського району, Дніпропетровської області, керуючись бажанням завдання фізичного болю ОСОБА_10 , користуючись його безпорадним станом та відсутністю можливості надання опору в силу фізичної неспроможності у зв`язку із надягненими кайданками на руках та боязні перед кількісною перевагою інших, ОСОБА_5 , використовуючи своє переважне положення, надавши наказ водію солдатові ОСОБА_8 щодо зупинки автомобіля, перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 наніс приблизно 5 ударів кулаком в різні частини тіла ОСОБА_10 , після чого рух автомобілю продовжився за наказом ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
У продовження зазначених подій, проїжджаючи в районі між с. Олефірівка та с. Бажани, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, солдат ОСОБА_8 , отримавши приблизно о 04 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений), 18 квітня 2022 року, від ОСОБА_12 черговий наказ щодо зупинення транспортного засобу, виконав наказові дії, після чого вийшов з автомобіля для справлення природних потреб, залишивши ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в салоні автомобіля.
Перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобу, будучи роздратованим відповідями ОСОБА_10 на його запитання, на ґрунті особистого неприязного ставлення до невідомого йому чоловіка, якого із зручністю сприймав як ймовірного зрадника, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 04 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 18 квітня 2022 року, утримуючи ніж в руці, умисно, з силою, наніс неодноразові удари ножем у різні частини тулуба ОСОБА_10 .
Після того, не бажаючи зупинятися на досягнутому та керуючись намірами довести бажане до кінця, керуючись протиправною метою позбавлення життя іншої людини, руками витягнув ОСОБА_10 із салону транспортного засобу на вулицю та сидячи зверху на тулубі ОСОБА_10 , відчуваючи свою фізичну перевагу, з силою, умисно, продовжив наносити неодноразові удари ножем у різні частини тулуба ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження не сумісні із життям.
Тим самим ОСОБА_5 , у присутності солдата ОСОБА_8 та старшого сержанта ОСОБА_7 , умисно, протиправно заподіяв смерть ОСОБА_10 .
З метою подальшого уникнення виявлення слідів злочину та безпосередньо трупу ОСОБА_10 , ОСОБА_5 поклав труп ОСОБА_10 у багажне відділення транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_2 , після чого всі учасники вказаних подій поїхали в розташування військової частини НОМЕР_1 до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 де ОСОБА_5 взяв лопати, з метою закопування трупу в ґрунт на території лісосмуги подалі від населеного пункту. Прибувши після 05 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 18 квітня 2022 року, до лісосмуги між селами Слов`янка та Красногорівка Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , сумісно із ОСОБА_7 закопали труп ОСОБА_10 у ґрунт, у той час як ОСОБА_8 чекав на своїх товаришів по службі в салоні транспортного засобу в якому перевозили до того труп.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного вбивства викраденої людини, а саме у вчиненні злочину, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України.
19 квітня 2022 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
27 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.
23 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк тримання під вартою до 19 липня 2022 року.
Оскільки встановлений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою спливає 19 липня 2022 року слідчий просить продовжити строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 19 вересня 2022 року.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснила, що на даний час ризики встановлені по даному кримінальному провадженню не перестали існувати і мають місце.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що ризики вказані слідчим, прокурором не обґрунтовані та не доведені.
Захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає ризики зазначені стороною обвинувачення не доведені. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має сім`ю, отже має міцні соціальні зв`язки.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
23 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк тримання під вартою до 19 липня 2022 року.
На даний час строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ще ряд слідчих дій, зокрема: визначити у кримінальному провадженні статус ОСОБА_14 , на якого під час додаткових допитів вказують підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як на особу, яка в ніч з 17 на 18 квітня 2022 року під час вчинення злочинних дій стосовно ОСОБА_10 перебувала разом з ними та ОСОБА_5 ; допитати ОСОБА_15 щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_10 ; провести за участю ОСОБА_15 слідчий експеримент щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_10 ; дати оцінку всім зібраним у справі доказам з точки зору їх достовірності, допустимості і достатності, визначити кінцеву правову кваліфікацію злочинних дій у даному кримінальному провадженні; виконати інші слідчі (процесуальні) дії, у проведенні яких виникне необхідність; після виконання необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій в разі визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта необхідно надати підозрюваним доступ до матеріалів досудового розслідування, що потребує значного часу; вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи те, що обставини та підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, так як підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий та нетяжкий злочини, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведення провини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, надані матеріали не містять, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України задовольнити.
Строк дії ухвали - до 19 вересня 2022 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1