Справа № 346/2956/22
Провадження № 11-кп/4808/455/22
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду
в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року про відмову в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою змінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт.

Мотивує такі вимоги тим, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення. Стверджує, що режиму утримання та трудової дисципліни не порушує, залучається до робіт по благоустрою установи, до роботи відноситься добросовісно, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення».

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , який засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2018 року за ч. 1 ст. 307 КК України, до покарання, на підставі ст. 69 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання 30 квітня 2021 року, кінець строку - 19 вересня 2023 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що заміна покарання на більш м`яке у виді штрафу, громадських чи виправних робіт, з урахуванням значного строку покарання, який залишилось відбути засудженому ОСОБА_6 , та його відмову від заміни покарання більш м`яким у виді обмеження волі, не відповідатиме положенням ст. 50 КК України і не сприятиме виправленню засудженого.
Таким чином, суд вказав що, з врахуванням відповідних обставин справи, на момент розгляду подання, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не став на шлях виправлення, тому у задоволенні подання слід відмовити.
Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_6 засуджений 21 грудня 2018 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 307 КК України та на підставі ст. 69 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

07 липня 2022 року начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_6 .

В поданні від 07 липня 2022 року (а.п.1) зазначено, що під час тримання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» засуджений допускав порушення вимог встановленого порядку, два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. Працевлаштований у виробничій майстерні установи. До роботи відноситься добре. Оголошено 1 заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Вину у скоєному злочині не визнав.
Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявність або відсутність наведених у ст. 82 КК України умов, перевірив викладені у поданні обставини та врахував відомості, які вбачаються з доказів.

Згідно з характеристикою засудженого (а.п. 2) ОСОБА_6 від 07 липня 2022 року, затвердженою начальником установи виконання покарань - засуджений в місцях позбавлення волі знаходить з 05 травня 2021 року. Під час тримання в ДУ УВП № 12 міста Івано-Франківськ характеризувався наступним чином: порушень вимог режиму утримання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не оголошувались. 3 17 червня 2021 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За період відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. Працевлаштований у виробничій майстерні установи. До роботи відноситься добре. Оголошено одне заохочення. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Санітарно-гігієнічних норм дотримується, має охайний зовнішній вигляд. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнав повністю. 20 січня 2022 року відмовлено в застосуванні статті 101 КВК України, як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_6 (а.п. 3) оголошено 1 заохочення від 04 липня 2022 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та було накладено 2 дисциплінарні стягнення від 29 червня 2021 року у виді: попередження - за відмову від виконання обов`язків чергового по ДКДІР згідно графіку чергувань; догани за невиконання законних вимог, які погашені.
Згідно довідки (а.п. 4), на засудженого ОСОБА_6 виконавчі листи не поступали.
Згідно з довідкою від 01 липня 2022 року засуджений практично здоровий (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 179 засуджений в період з квітня по червень 2022 року, працював та отримував заробітну плату (а.п. 6).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 станом на 07 липня 2022 року відбув Ѕ строку призначеного судом покарання.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність переконливих даних про те, що засуджений за час відбування покарання став на шлях виправлення, оскільки відбає покарання з 30 квітня 2021 року, працює лише з квітня 2022 року по червень 2022 року, мав догани, така поведінка при прийнятті судового рішення враховується за весь час відбуття покарання, а не за останні місяці.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2022 року про відмову в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_8