Справа № 569/5287/22
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

31 серпня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне кримінальне провадження №0000063 від 20.02.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відносно ОСОБА_4 попередньо обрано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби до 01 вересня 2022 року.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вважає, що визначені ст. 177 КПК України ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, в якій просив судові засідання проводити без його участі.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання та просили змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшой до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у статті 178 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у частині другій ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.

Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та зважає на те, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від п`яти до десять років.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочинів дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати вплив на свідків, які на сьогодні не допитані судом.

Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо заперечення проти продовження строку дії міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а також фактів, які б свідчили про те, що вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.

Суд зауважує, що обмеження ОСОБА_4 залишати його місце проживання у нічний час доби не перешкоджає працевлаштуванню, оскільки надає можливість останньому вільно пересуватися у денний час. До того, він не позбавлений права змінити місце проживання, повідомивши про це суд.

За таких підстав, суд вважає доцільним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби строком на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків з 31 серпня 2022 року по 29 жовтня 2022 року.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рівненському РУП ГУНП в Рівненській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Рівненської обласної прокуратури.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1