Провадження № 1-кп/748/87/22
Єдиний унікальний № справи 748/201/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29 грудня 2020 року за № 0000092, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сосниця, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польової пошти НОМЕР_1 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 27 листопада 2014 року, о 08 годині 00 хвилин, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та самовільно залишив військову частину польову пошту НОМЕР_1 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_2 .
4 грудня 2020 року ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_2 та того ж дня наказом тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 № 292 від 04.12.2020 його було виключено зі списків ообового складу та знято з усіх видів забезпечення.
Так, солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 обов`язки військової служби з 27 листопада 2014 рок по 4 грудня 2020 року не виконував будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, та перебував за адресою проживання: АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишнення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що 27 листопада 2014 року він залишив військову частину через сімейні обставини. Повернувся на службу лише 4 грудня 2020 року. Каявся у скоєному та просив застосувати до нього покарання у виді штрафу, оскільки він звернувся до комісаріату для зарахування його до Збройних сил України з метою приймання участі у захисті держави під час воєнних дій.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.
З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.407 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин справи, особу винного, який раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що обвинувачений самостійно з`явився до місця розташування військової частини, з урахуванням особи обвинуваченого, котрий має намір захищати Україну в лавах Збройних сил від російської агресії, з урахуванням його майнового стану, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст.407 КК України застосувати ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення та призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1