Справа № 944/3064/22
Провадження №1-кп/944/887/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у вікритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 від 15 липня 2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овруч Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України ст.17 Закону України «Про оборону України, ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 18.02.2020року не з`явився вчасно на військову службу з відпустки без поважних причин, в умовах особливого періоду в розташування військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 до моменту добровільної явки, а саме, 15.07.2022року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого за адресою: м. Львів, вул.М.Кривоноса 6, чим вчинив - нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Крім цього, пояснив, що весь цей час він проводив із своєю сім"єю та допомагав сім"ї по господарству.

Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового
провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у самовільному залишенні військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, доведена повністю, а його дії за ч.4 ст.407КК України кваліфіковано вірно.
Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину та відсутність заподіяної шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
З урахуванням наведеного, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкції ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, його відношення до вчиненого злочину, те, що він являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 09 червня 2015року, пом"якшуючі обставини, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СУДДЯ: ОСОБА_1