Справа № 545/4318/22
Провадження № 1-в/545/925/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув більшу частину покарання.

Засуджений та представник адміністрації у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.12.2021 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі та штрафу в розмір 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.0.32019, який відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконується самостійно. Строк покарання засудженому рахується з дня його затримання 05.11.2021 року.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

На момент звернення до суду із клопотанням ОСОБА_4 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не має.

Згідно з характеристикою засудженого, ОСОБА_4 характеризується позитивно, був працевлаштований різноробочим житлової зони установи, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. За вироком суду цивільного позову не має, виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженої є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у характеристиці від 26.09.2022 року зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 03 місяці 18 днів від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.12.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1