Справа №:755/4191/22
Провадження №: 1-кс/755/930/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2022 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у неповернені майна, вилученого під час проведення обшуку в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 31.01.2022 року,
В С Т А Н О В И В :

08 червня 2022 року в провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у неповернені майна, вилученого під час проведення обшуку в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 31.01.2022 року.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, 02 червня 2022 р. в межах кримінального провадження № 0000010 від 31.01.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено особисті мобільні телефони, що належать Матрос- ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , що були присутні під час проведення обшуку.

Заявник вважає, що вилучені мобільні телефони мають статус тимчасово вилученого майна, оскільки жодних посилань на вказаних осіб та їх майно ухвала слідчого судді не містить, майно не має ознак, передбачених ст. 98 КПК України, а арешт на вказане майно відповідною ухвалою слідчого судді не накладався. Відтак, заявник вважає, що вилучене майно підлягає поверненню законним володільцям.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що вилучене майно підпадає під визначений ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку перелік майна. Крім того, вилучене майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні на підставі постанови прокурора про визнання та приєднання речових доказів від 09.06.2022 р.

Вислухавши доводи учасників судового засіданні, вивчивши скаргу та дослідивши надані в розпорядження слідчого судді матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

27.05.2022 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення доказів вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, серед яких, зокрема: мобільні телефони та термінали, sim-карти, засоби зв`язку, в тому числі ІР-телефонії.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до копії протоколу обшуку, встановлено, що 02.06.2022 в межах кримінального провадження № 0000010 від 31.01.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено речі та документи, в тому числі мобільні телефони, що належать Матрос- ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 09.06.2022 р. вилучене під час обшуку майно, в тому числі мобільні телефони, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, в тому числі, неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудності для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.

За змістом ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Водночас статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Так, згідно наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення доказів вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, серед яких, зокрема: мобільні телефони та термінали, sim-карти, засоби зв`язку, в тому числі ІР-телефонії, на підставі якої за вказаною адресою проведений обшук, під час якого було вилучено (в тому числі) майно, на поверненні якого наполягає заявник, а саме мобільні телефони. Вилучене майно відповідає переліку майна, наведеному в ухвалі слідчого судді від 27.05.2022, якою надано дозвіл на його відшукання і вилучення, а також визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, що розслідується, а тому воно було вилучене правомірно, а підстав вважати зазначене майно тимчасово вилученим немає.

За таких обставин вважаю скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 169-171, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , яка полягає у неповернені майна, вилученого під час проведення обшуку в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 31.01.2022 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_19