УХВАЛА
про задоволення заяви про самовідвід

09 вересня 2022 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувають матеріали справи № 760/26347/21 (провадження № 1-кс/760/141/22) за скаргою ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_3 заявив самовідвід у цій справі мотивувавши тим, що скарга стосується зобов`язання внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , яка є колегою слідчого судді ОСОБА_3 , на розгляд якому потрапила відповідна скарга.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та особа, яка заявила самовідвід, у судове засідання не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши подану заяву про самовідвід, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) слідчого судді, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя не може брати участі у кримінальному провадженні «за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості».

Вирішуючи заяву про самовідвід суддя враховує, що правовий аналіз норм процесуального законодавства свідчить, що головна мета відводу гарантувати безсторонність суду, зокрема, запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

У рішенні від 9 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Отже, європейські стандарти забезпечення права на справедливий суд встановлюють певні вимоги щодо безсторонності суду з точки зору стороннього спостерігача.

З метою забезпечення судом необхідної довіри, важливим є існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 99-100). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або суду у справі і створити спробу забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більш того, для забезпечення безсторонності, законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду (Meznaric v. Croatia (Межнаріч проти Хорватії), § 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи, що слідчий суддя ОСОБА_3 особисто знайомий та є колегою судді, відомості щодо якої заявник просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, така обставина може викликати сумніви з точки зору стороннього спостерігача в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді відповідної скарги.

Таким чином, наведені в заяві про самовідвід підстави є обґрунтованими та достатніми для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82 КПК України суддя

У Х В А Л И В:

Заяву слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід, задовольнити.

Відвести слідчого суддю Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, справа № 760/26347/21 (провадження № 1-кс/760/141/22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1