Провадження № 1-кп/761/1488/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі судових засідань в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001113 від 16.11.2020, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старомихайлівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

спеціаліста ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року відносно обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 лютого 2022 року включно.

При цьому судом, у відповідності до ч.3 ст. 183 КПК України було визначено розмір застави стосовно ОСОБА_3 у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, яка була внесена на депозитний рахунок для внесення застави на користь обвинуваченого ОСОБА_3 , що підтверджується повідомленням з ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 24.12.2021, яке отримано судом 30.12.2021 року і зареєстроване за вхідним №121707 (том 8, а.с. 115), а обвинувачений ОСОБА_3 24 грудня 2021 року був звільнений з під варти.

16 лютого 2022 року до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва, прокурором ОСОБА_9 було подане клопотання з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою.

Крім того, 16 лютого 2022 року прокурор ОСОБА_9 подав до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з внесенням застави.

Прокурор в судовому засіданні оголосив письмові клопотання та просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинуваченого та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що при вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжних заходів він покладається на розсуд суду, при цьому просив врахувати, що тяжкість злочину не може бути вирішальним фактором для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_2 свого захисника підтримав, пояснив, що наразі він ще не закінчив відбувати покарання у виді позбавлення волі, строк дії покарання триває до жовтня 2022 року.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію захисника ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що покладається на розсуд суду, при цьому просив взяти до уваги, що він сумлінно виконує покладені на нього обов`язки.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, міру покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які послався прокурор у клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час судового засідання, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, суд враховує те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Так, висунення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному окремо обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких їм інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у скоєнні даного кримінального правопорушення, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у разі застосування до них більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому судом враховується, що інкриміновані кожному з обвинувачених діяння, вчинені в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», де останні утримувались під вартою, що, за умови доведеності їх винуватості, свідчить про особливу зухвалість поведінки останніх.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_2 , який є раніше судимим, наявність у нього постійного місця проживання, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

А тому, на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_2 .

Окремо суд вважає за необхідне зупинитись на доводах захисника ОСОБА_6 щодо того, що тяжкість обвинувачення не може бути вирішальним фактором під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою. Так, суд повністю погоджується з твердженнями захисника ОСОБА_6 водночас роз`яснює, що згідно з практикою ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а у рішенні по справі «W проти Швейцарії» зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства. Крім того, суд наголошує, що при винесенні рішення не спирається виключно на тяжкість обвинувачення, проте оцінює всі доводи сторін та докази якими вони ці доводи обґрунтовують в сукупності, де тяжкість обвинувачення є лише одним з факторів, що беруться до уваги.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , що пов`язано із погрозами застосування насильства до потерпілого, а також з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я ОСОБА_2 , відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_2 в умовах тримання під вартою відсутні.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_3 , з урахуванням його віку та стану здоров`я, який обвинувачується у кримінальному правопорушенні що пов`язане із погрозами застосування насильства до потерпілого, може переховуватись від суду, негативно впливати на хід судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, на думку суду прокурором наведені обставини які свідчать, що заявлені ризики, які враховувалися при застосуванні такого виду запобіжного заходу не зникли, а тому є підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого, на два місяці, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого, судом враховуються і інші дані про особу ОСОБА_3 , в тому числі відомості щодо його сім`ї, місця проживання, стану здоров`я.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід встановити до 16 квітня 2022 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2022 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ухвали суду від 23 грудня 2021 року, на два місяці, тобто до 16 квітня 2022 року включно, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії обраного щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим ОСОБА_2 та його захисником. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 21 лютого 2022 року о 10 год. 35 хв.

Суддя: ОСОБА_1