Справа № 182/2513/22
Провадження № 1-кс/0182/667/2022
У Х В А Л А
Іменем України
27.06.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000574, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збереження речових доказів.

В клопотанні зазначено, що 30.05.2022 року до ЧЧ НРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 28.05.2022 військовослужбовці РФ зайшли до його домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке знаходиться на тимчасово окупованій території, де проникли до приміщення гаражу, пошкодивши двері та замок. Після чого, продовжуючи злочині дії, порушуючи закони та звичаї ведення війни, передбачені міжнародними договорами, викрали належний ОСОБА_5 автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 .
30.05.2022 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000574 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 438 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 01.05.2022 року потерпілому ОСОБА_5 вдалося евакуюватися до м. Нікополь, з с. Нововознесеське, Бериславського району Херсонської області, яке тимчасово окуповане військовими РФ, а належний йому автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , викрали військовослужбовці рф.
Огляд місця події провести неможливо, у зв`язку з тим що місце вчинення кримінального правопорушення знаходиться на тимчасово окупованій території.

Автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано постановою слідчого від 30.05.2022 р. речовим доказом.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що на вказаний автомобіль необхідно накласти арешт, з метою запобіганню його відчуженню та знищенню майна, оскільки на теперішній час він перебуває у користуванні не встановлених осіб на тимчасово окупованій території.

ОСОБА_5 , який є фактичним власником транспортного засобу в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та час судового засіданні.
Враховуючи те, що КПК України передбачено стислі строки розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у його відсутність. До того ж, до матеріалів клопотання додана заява, згідно якої ОСОБА_5 просить задовольнити клопотання слідчого і накласти арешт на належне йому майно з метою його розшуку і запобіганню подальшого відчуження.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, 30.05.2022 розпочато кримінальне провадження №0000574 за фактом заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.438 КК України (а.п.4). Згідно пояснень потерпілого ОСОБА_5 , 01.05.2022 він виїхав з с. Нововознесенське, Херсонської області, через бойові дії і залишив в належному йому гаражі автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . 28.05.2022 зі слів сестри, яка залишилась на тимчасово окупованій території, він дізнався, що військові РФ проникли до його домоволодіння та з гаражу викрали його автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 (а.п.7-8). Крім того, ОСОБА_5 надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого він є (а.п.9).

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 частини другої ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст. 170 КПК України).

Так, за приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить в тому числі арешт майна, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 4) можливість спеціальної конфіскації майна; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого і третіх осіб.

В разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує наймеш обтяжливий спосіб арешту майна.

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та н.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі.
Слідчий суддя вважає доведеним ту обставину, що злочин був вчинений і є обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль містить на собі сліди злочину, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
Об`єктивно існує загроза приховування, перетворення цього речового доказу, оскільки на теперішній час, автомобіль перебуває на тимчасово окупованій території у користуванні невстановлених осіб і може бути відчужений на користь третіх осіб, знищений або перетворений.
Отже матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Між тим, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя не вирішує наперед питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, та розміру заподіяної внаслідок їх вчинення потерпілому моральної шкоди,оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і інтереси власника та володільця цього майна, який просить задовольнити клопотання слідчого і накласти арешт на належне йому майно, а такий арешт майна носить тимчасовий характер.

Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на нього необхідно накласти арешт, шляхом заборони відчуження і розпорядження.

Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль "ВАЗ" модель «211540-120-22» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Слідчий суддя ОСОБА_1