У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051 від 27 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, яке було передане протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 19.09.2022 року.

Відповідно до змісту поданого клопотання СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000051 від 27.03.2022 року, в рамках якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучено в ході проведених обшуків та визнано речовим доказом.

21.09.2022 року слідчим ОСОБА_2 через канцелярію суду було подано заяву, з якої вбачається, що він просить повернути матеріали клопотання для доопрацювання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У разі, якщо клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя повертає його на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Однак, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено прийняття рішення про повернення клопотання про арешт майна для доопрацювання за заявою слідчого чи прокурора.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за можливе матеріали клопотання повернути для доопрацювання особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст. 7, 26, 131, 132, 168, 170-172, 233 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051 від 27 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України, повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: