Справа №519/180/22
Провадження №1-кп/523/1533/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перекладача ОСОБА_9 , потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у підготовчому судовому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арташат Республіки Вірменія, громадянина Вірменії, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не судимого, працюючого на посаді дорожнього робітника в ТОВ " ЮГ СТРОЙ КОМПАНІ" , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_15 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання мотивує тим, що наразі сплило більше року з моменту обрання запобіжного заходу її підзахисному, він крім міцних соціальних зав`язків наразі хворіє і в умовах СІЗО не можливо організувати належне лікування та діагностику хвороби.
Адвокат ОСОБА_8 та інші обвинувачені підтримали клопотання захисника ОСОБА_15 .
Прокурор та потерпілі заперечували проти зміни запобіжного заходу.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд доходить до наступного.
24.09.2022 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, який неодноразово продовжувався, в останнє до 27.11.2022 року.
Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
При обранні та продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходив, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також прийняв до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, усі докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду. Також суд оцінив суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.
Як було встановлено судом ОСОБА_5 перебуває під вартою більше одного року, що на переконання суду є значним часом, і його сплив свідчить про суттєве зменшення встановлених судами ризиків, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Так ризик тиску на свідків та потерпілих може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено у пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання обвинуваченого під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевіркою, дачі показів (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії»).
Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні («Neumeister v.Austria» (Коймайетер проти Австрії), пункт 10), ризик втечі також зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою.
Крім того, тримання під вартою не повинно бути продовжене через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі («Leteliier v. France» (Летельєр проти Франції), пункт 51; «LA v. France» ( LA проти франції), пункт 104; «Prencipe v.Monaco» (Пранцип проти Монако), пункт 79; «Tiron v. Romania» (Тирон проти Румунії), пункт 41-42).
Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосована до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами, зокрема з огляду на особистість обвинуваченого. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58). Так ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не судимий, працює на посаді дорожнього робітника в ТОВ " ЮГ СТРОЙ КОМПАНІ" , має місце реєстрації адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується позитивно, згідно довідки з медичної частини №21 потребує огляду та консультацій невропатолога, проведення МРТ, що свідчить про малоймовірність втечі від судового переслідування останнього.
Разом з тим, зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, практику Європейського суду з прав людини викладену зокрема у рішення ЄСПЛ від 29.09.2011 по справі «Третьяков проти України» ЄСПЛ в якому було констатовано порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Встановивши значне зменшення ризиків, суд наразі вважає за не можливе змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема і на домашній арешт, через що клопотання адвоката підлягає частковому задоволенню.
На підставі встановленого та керуючись ст.ст. 177, 331, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_15 - задовольнити частково.
В частині клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді застави.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 50(п`ятдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2022 року що складає 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь- який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення визначеної судом застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
1.прибувати до суду за першою вимогою;
2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4. заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі свідками та потерпілими по справі.
Роз`яснити обвинуваченому що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1