Справа № 369/9688/22
Провадження №1-кп/369/2016/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000273 від 31 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працював неофіційно, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України (далі КК України),

встановив:

05 жовтня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000273 від 31 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 червня 2022 року до 14 серпня 2022 року (з альтернативою внесення застави), який продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року до 14 жовтня 2022 року (з альтернативою внесення застави), а саме одночасно визначено заставу у розмірі 403 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 999 843 грн.

На даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду.

Крім того, до початку судового засідання на адресу суду надійшло клопотання прокурора, яке він підтримав в судовому засіданні про необхідність застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з альтернативою внесення застави, а саме в розмірі 380 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 988 000 грн та покладенням наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, не має зареєстрованого місця проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, а саме за ч. 3 ст.185 КК України, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів, вчиняти кримінальні правопорушення аналогічного характеру.

При обговоренні клопотання прокурора захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи визначити розмір застави, який би відповідав обставинам вчиненого кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану обвинуваченого, а саме в розмірі 200000 (двохсот тисяч) грн. При цьому, зазначив, що розмір застави обраний під час досудового розслідування є непомірним для обвинуваченого. Стверджує, що ризики заявлені прокурором не підтверджені будь-якими доказами та не існують, а доводи прокурора в обґрунтування необхідності тримання під вартою обвинуваченого, як те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та необхідність забезпечення допиту свідків та експерта не заслуговують на увагу. При цьому, захисник подав письмові заперечення на клопотання прокурора з додатками, а саме: зверненням добровольців роти № 1 Добровольчого формування АДРЕСА_3 , свідоцтва про шлюб та народження двох дітей, акт обстеження житлово-побутових умов проживання, характеристики за місцем проживання та проходження служби. Крім того, захисник стверджував, що обвинувачений з перших днів брав активну участь в захисті держави, входив складу добровольчого формування, стримував агресора та підірвав міст в Стоянці.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави, який був би помірним для нього, відповідно клопотання його захисника задовольнити.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, ознайомившись з матеріалами судового провадження та долученими в судовому засіданні документами, суд дійшов такого висновку.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним прокурором відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту, не встановлено.

Судовий розгляд, з урахуванням ч. 2 ст. 27 КПК України, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зареєстрований в с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, тому з огляду на те, що на території України проводяться військові дії та частина території держави є тимчасово окупованою, обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінальних правопорушень вперше, так як обвинувачений в силу ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має, позитивні характеристики за місцем проживання, добровольчого формування №2 Білогородської СТГ, наявність постійного місця проживання обвинуваченого, наявність дружини та утриманців: двох неповнолітніх дітей, тобто наявність стійких соціальних зв`язків, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для зміни йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими та такими, що створють підвищену соціальну небезпеку, а також те, що ризики, враховані під час обрання запобіжного заходу на даний час продовжують існувати та не зменшилися.

Звідси, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та експертів, хоча останній є мінімальним.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкоджати встановлення істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

Разом з тим, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд зауважує, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 визначався альтернативний запобіжний захід застава у розмірі 403 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (999 843 грн), а відтак дотримуючись загальних засад щодо зменшення обсягу процесуальних прав обвинуваченого (погіршення його правового становища в частині позбавлення можливості перебування в рамках альтернативного запобіжного заходу) суд вважає за необхідне визначити зазначений альтернативний запобіжний захід.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням його особи, матеріального стану та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 380 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 942 780 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Зазначений розмір застави суд вважає справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого та буде належною гарантією того, що у разі сплати цієї застави, ОСОБА_4 , вирішить не зникати через побоювання її втратити.

Підстав вважати визначений розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає. Більше того, в судовому засіданні будь-яких доказів стосовно непомірності вказаного розміру застави стороною захисту, суду не надано.

Керуючись ст. 176 - 178, 182 -184, 193, 194, 196, 197, 205, 314, 315, 376, 392 КПК України,

ухва лив:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000273 від 31 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі обвинувального акту о 14 годині 24 жовтня 2022 року, який проводити у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області, за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави в розмірі 200000 (двохста тисяч) грн задовольнити частково.

Клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 12 жовтня 2022 року до 10 грудня 2022 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу у розмірі 380 (триста вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 942 780 (дев`ятсот сорок дві тисячі сімсот вісімдесят) грн, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , по справі №369/9688/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язків до 10 грудня 2022 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині обрання запобіжного заходу та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1