справа № 165/1873/19
провадження №1-кп/165/31/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 червня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зняття арешту з належного йому майна - мобільного телефона "Айфон 10", ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_5 . Клопотання обгрунтовано тим, що 21.01.2019 під час досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено обшук у в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету за адресою: бульвар Шевченка, 29, м. Нововолинськ Волинської області, в ході якого вилучено належний ОСОБА_5 мобільний телефон. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 від 24.01.2019 накладено арешт на тимчасове вилучене майно, в тому числі на мобільний телефон "Айфон 10", ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 . Посилаючись на положення ст.170 КПК України вважав, що арешт було накладено безпідставно, із спливом часу необхідність у арешті майна зменшилась, просив скасувати арешт з належного обвинуваченому мобільного телефона.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримали та просили скасувати арешт, накладений на мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він не містить на собі слідів злочину, у ньому відсутня інформація про вихідні з`єдання ОСОБА_5 зі свідком із провадження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки мобільний телефон "Айфон 10", ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , вилучений у ОСОБА_5 визнано речовим доказом, і він зберігає сліди злочину, а саме інформацію щодо з`єднань між обвинуваченим ОСОБА_7 зі свідком ОСОБА_8 . Згаданий речовий доказ судом ще не досліджено. Сторона обвинувачення буде представляти цей доказ суду для дослідження і оцінки, під час дослідження у судовому засіданні у сторони захисту можуть виникнути питання відносно цього речового доказу. Для збереження цього речового доказу слід залишити арешт у силі. Відповідно до вимог КПК України доля речових доказів, зокрема мобільного телефону, має бути вирішена при винесенні вироку судом, крім того дане майно при постановленні обвинувального вироку можливо підлягатиме конфіскації.
Суд заслухавши думку присутніх учасників приходить до такого висновку.
Частиною першою статті 174 КПК України, передбачено право власника майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом.
Як вбачається з клопотання ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 від 24.01.2019 накладено арешт на тимчасове вилучене майно, в тому числі на мобільний телефон "Айфон 10", ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , який визнаний постановою слідчого від 22 січня 2019 року речовим доказом.
Відповідно до пояснень прокурора, вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон "Айфон10" була визнано речовим доказом, оскільки він зберігає на собі сліди злочину, а саме інформацію щодо з`єднань між свідком ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Згідно з нормами статті 98 КПК України, речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до змісту пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, обставини його спілкування і зв`язку із свідком ОСОБА_8 мають бути встановлені під час судового розгляду даного кримінального провадження, а відтак мобільний телефон "Айфон10", який належить обвинуваченому ОСОБА_5 очевидно має містити відповідні відомості, і тому відповідає ознакам речового доказу в розумінні ст.98 КПК.
Положеннями частини першої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, серед іншого, доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 частини другої статті 170 визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Суд доходить висновку, що на мобільний телефон "Айфон10", який належить ОСОБА_5 , що має статус обвинуваченого, арешт було накладено відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У ст.100 КПК України законодавець передбачив, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Тобто саме у випадку накладення арешту на майно законодавець передбачив відповідний виняток.
Можливість передачі речового доказу на відповідальне зберігання власнику передбачено у ч.6 ст.100 КПК, у випадку якщо такі речові докази не містять слідів кримінального правопорушення, і це можливо зробити без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до позиції прокурора, мобільний телефон "Айфон 10" зберігає на собі сліди злочину, а саме інформацію щодо з`єднань, що виключає застосування ч.6 ст.100 КПК.
У інших випадках, як передбачено ч.9 ст.100 КПК, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
У даному кримінальному провадженні прокурором ще не було надано суду для дослідження речові докази, серед яких значиться і мобільний телефон "Айфон 10".
Судом наразі не досліджено цей та інші речові докази, а тому його оцінка у порівнянні з іншими доказами, такими як, протокол огляду тощо, на даний момент неможлива і передчасна.
Скасування арешту майна, застосованого з метою збереження речового доказу, може призвести до його знищення, спотворення, відчуження, що унеможливить дослідження такого доказу під час судового розгляду.
Частина четверта статті 174 КПК зобов`язує суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішити питання про скасування арешту майна. А до моменту набрання рішенням законної сили ч.9 ст.100 КПК України зобов`язує суд зберігати речові докази, зокрема ті, на які накладено арешт.
Таким чином, суд доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 100, 170, 174 КПК України, суд -
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис ОСОБА_9