Єдиний унікальний номер справи № 201/7445/21
Номер провадження № 1-кп/201/368/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 21 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білоречєнська, Краснодарського Краю, Російської Федерації, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.12.1996 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст.140, ч. 3 ст.81, ч. 3 ст. 213, ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна. Звільнений 04.09.2000 р. з Божковської ВК №16 Полтавської області по відбуттю терміну покарання;

-15.08.2002 року Долгінцевським районним, судом м. Кривий Ріг за ч. 1 ст. 263, ст.71 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. 10.03.2004 звільнився з Синельниківської ВК №94 Дніпропетровської області на підставі рішення Синельниківського районного суду від 05.03.2004р. умовно - достроково, не відбутий строк 3 місяці 8днів.

-20.09.2005 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 263 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

-13.03.2006 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК Украйні, до позбавлення волі строком на 4 роки. 18.06.2009р. звільнився з Софіївської ВК № 45 Дніпропетровської області на підставі рішення Софіївського районного суду від 10.06.2009 р. із застосування ст. 81 КК України, умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 14 днів.

-09.06.2010 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. 21.03.2014 звільнився з Синельниківської ВК № 94 по відбуттю терміну покарання.

-20.10.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

-10.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

-22.12.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4років 8 місяців позбавлення волі.

-17.02.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 роки 8 місяців позбавлення волі.

-04.03.2015 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців.

-25.05.2015 Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців. 11.05.2018 року звільнився з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю терміну покарання.

-25.11.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

-12.10.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-07.02.2022 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2021 року приблизно о 13.30 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи з потерпілим ОСОБА_5 , за запрошенням останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , в кухонному приміщенні, в шафі побачив дриль ударну марки «PowerTec РТ4008», котра належить потерпілому, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що потерпілий заснув, підійшов до шафи в кухонному приміщенні квартири та шляхом вільного доступу відчинив її, звідки взяв дриль марки «PowerTec РТ4008».

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, залишив приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на у суму 725 гривень.

Крім того, 22.03.2021 року приблизно об 11.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи з потерпілою ОСОБА_6 , за запрошенням останньої, за адресою: АДРЕСА_3 , в кухонному приміщенні, на столі побачив блендер чорного кольору марки «Bosch», котрий належить потерпілій, який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, діючи умисно, повторно, дочекавшись поки потерпіла залишить кухонне приміщення, взяв з поверхні кухонного стола блендер чорного кольору марки «Bosch».

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, тримаючи викрадене майно в руках, залишив приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1126 гривень 50 копійок.

Крім того, 25.03.2021 року близько 17.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи з потерпілим ОСОБА_7 , за запрошенням останнього, за адресою: АДРЕСА_4 , побачив біля входу в будинок на столі шуруповерт марки «Зеніт ЗИІ-550 МС», який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, діючи умисно, повторно, дочекавшись поки потерпілий зайде всередину будинку, взяв з поверхні стола біля входу в будинок шуруповерт марки «Зеніт ЗШ-550 МС».

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, тримаючи викрадене майно в руках, залишив територію домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 652 гривні 50 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що з потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він був раніше знайомий. 15 березня 2021 року приблизно о 13.30 годині перебував за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , за запрошенням останнього, де на кухні побачив дриль ударну, яку в подальшому, дочекавшись, поки потерпілий засне, викрав. Крім того, 22 березня 2021 року приблизно об 11.30 годині він перебував за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , за запрошенням останньої, де на кухні побачив блендер, який, дочекавшись як потерпіла вийде з кухні, викрав. Також 25 березня 2021 року приблизно о 17.00 годині він перебував за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 , за запрошенням останнього, де біля входу в будинок на столі побачив шуруповерт, який, дочекавшись як потерпілий зайде всередину будинку, викрав. При цьому, не оспорював ні фактичні обставини інкримінованих злочинів, ні найменування, кількість та вартість викраденого майна. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на обліку у наркологічному диспансері з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, Синдром залежності, знятий з обліку у зв`язку із виїздом.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, наведену вище, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 07 лютого 2022 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська постановлено вирок та останнього засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців.

Таким чином, після постановлення вироку Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначених у даному вироку кримінальних правопорушень, вчинених ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Баглійського районного суду м. Дніпропетровська.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі і запобіжні заходи, не застосовувалися, а тому суд вважає за необхідне початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.04.2021 року відповідно до вироку Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2022 року.

Разом з цим, відповідно до вироку Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2022 року, ОСОБА_4 перебував під вартою з 26.12.2019 року до 19.02.2020 року, тому призначаючи останньому покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання, тобто з 26.12.2019 року до 19.02.2020 року, та з 26.04.2021 року по 14.04.2022 року.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_8 проведено судові-товарознавчі експертизи № 1971, № 1972, № 1970 від 25.05.2021 року, та відповідно до звітів про фактичні затрати на проведення цих експертиз загальна вартість виконаних робіт склала 450 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-шуруповерт електронний марки «Зенит ЗШ-550 МС», який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 необхідно вважати повернутим;

-кухонний блендер марки «Bosch», який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 необхідно вважати повернутим;

-товарний чек ТСК «Курчатовський» та документація на дриль марки «PowerTec РТ4008», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження необхідно повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 26 квітня 2021 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 26.12.2019 року по 19.02.2020 року, та з 26.04.2021 року по 14.04.2022 року включно.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-шуруповерт електронний марки «Зенит ЗШ-550 МС», який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутим;

-кухонний блендер марки «Bosch», який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим;

-товарний чек ТСК «Курчатовський» та документація на дриль марки «PowerTec РТ4008», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження необхідно повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1