Справа № 287/2038/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рабинівка, Славгородського району, Могильовської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
по ст. 121 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:
26 серпня 2020 року близько 22 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в спальній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до співмешканки ОСОБА_7 , та умисно здійснив поштовх обома руками в область спини, від чого вона впала обличчям на підлогу. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 умисно наніс близько двадцяти ударів правою ногою по різним частинам тіла, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: садна в скронево-тім`яній ділянці зліва у волосистій частині голови, синця на верхній губі на 1 см вліво від середньої анатомічної лінії тіла, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, синця по центру підборіддя та на лівій виличній ділянці, синця у всіх третинах та по всім поверхням верхніх та нижніх кінцівок на фоні значного набряку підлеглих тканин, синця в обох лопаткових ділянках та нижній частині грудної клітини з переходом на поперекові ділянки двобічно на фоні значного набряку, крововиливу на внутрішінй поверхні м`яких покривів черепа в лобно-тім`яній ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; синця в нижній третині грудної клітки по передній поверхні з переходом на передню черевну стінку, щілиноподібних розривів в проекції ниркового ложа правої нирки, щілиноподібних розривів брижі тонкого кишківника та крововиливів в товщі великого сальника, гемоперитонеуму (крові в черевній порожнині) 1800 мл, гаматоми в заочеревинному просторі в проекції правого ниркового ложа 600 мл та крововиливу в напрямку хребта, м`язів попереку справа, правої бічної стінки та правого заочеревинного простору, крововиливу в проекції ниркового ложа лівої нирки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з її смертю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.121 ч.2 КК України, оскільки він умисно причинив тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Виновність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково і показав, що дати не пам`ятає, можливо 26 серпня 2020 року із співмешканкою ОСОБА_7 допомогали сусідам по господарству, після чого прийшли додому. ОСОБА_7 залишилася вдома, а він пішов далі працювати. Повернувшись до будинку біля 21 години побачив, що ОСОБА_8 перебуває у будинку одна та знаходиться в нетверезому стані і лежала на ліжку. Піднявшись, ОСОБА_8 хотіла йти з будинку за горілкою, але він не хотів, щоб вона йшла за спиртним. Ференець перебувала біля ліжка і він руками штовхнув її, після чого вона впала на підлогу обличчям до підлоги, а він наніс їй 2-3 удари ногою в область правого бедра. Після цього ОСОБА_8 піднялася, сказала, що буде спати та вдвох лягли на ліжко. Біля 23 години ОСОБА_8 проснулася і знову хотіла піти за горілкою, але він її не пускав при цьому штовхнув і вона впала на підлогу, а він наніс їй 2-3 удари ногою, обутою в кросівку, в область стегна з правої сторони. Щоб ОСОБА_8 заспокоїлася, дав кружку води і вона самостійно лягла на диван до стіни. Після цього, біля 23 години 30 хвилин, він пішов до сусідки ОСОБА_9 , в якої перебував до 2 години 27.08.2020 року, а ОСОБА_8 залишилася в будинку. Повернувшись до будинку, побачив, що ОСОБА_8 лежала на животі, обличчям до низу на підлозі біля шкафа, розміщеного на відстані біля 1 метра від дивана, а біля неї перебуває дочка ОСОБА_10 , яка запитала чому вона лежить на підлозі, на що він відповів, що не знає. По проханню ОСОБА_10 положив потерпілу, яка нічого не говорила, на диван до стіни і сам ліг біля неї. Він запитував у потерпілої чи їй погано, але вона не відповідала. Діана пішла і покликала його сестер ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повідомивши їм, що матері погано. ОСОБА_11 послухала потерпілу та почала прикладати спирт, щоб привести до свідомості, але вона не приходила до свідомості, а тільки рухалася, повертаючи голову. Сестра ОСОБА_12 біля 4 години викликала автомобіль "швидкої допомоги", працівники якої засвідчили смерть потерпілої. Вину визнає частково, оскільки тілесні ушкодження причинив через конфлікт. 25.08.2020 року біля 21 години наносив потерпілій удари шлангом, а також штовхав її.

В ході слідчого експерименту 28.08.2020 року ОСОБА_6 показав, що в будинку по АДРЕСА_2 наносив ОСОБА_7 удари гумовим шлангом по ногах, сідницях, попереку, руках, удар долонею по обличчю, штовхнув її обома руками в спину, від чого впала на підлогу та правою ногою наносив удари по правій частині тулубу.

(т.1 а. к. п. 154-166)

Потерпілий ОСОБА_5 посилаючись на положення ст.63 Конституції України відмовився дати показання. Клопотав про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст.121 ч.2 КК України.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що обвинувачений, її брат ОСОБА_6 співмешкав із ОСОБА_7 та проживали в будинку останньої разом із її дочкою ОСОБА_10 . 27.08.2020 року біля 4 години до неї зателефонувала сестра ОСОБА_12 та повідомила, що щось не так із ОСОБА_8 . Вона із чоловіком прийшли до будинку потерпілої, взяла нашатир та тричі піднесла до носа потерпілої, але остання не реагувала. Біля 4 годин 15 хвилин викликали автомобіль «швидкої допомоги». Коли прийшла до будинку, потерпіла лежала на краю дивана, а обвинувачений, який був випивший, але не дуже п`яний, сидів біля неї. Після виклику «швидкої допомоги», працівники якої засвідчили смерть ОСОБА_7 , запитувала у брата, чи не він це вчинив, на що він відповів, що ні. Обвинувачений із потерпілою вживали спиртні напої і часом хтось більше, а хтось менше. В будинку світили за допомогою мобільного телефону і не дивилася чи є на потерпілій тілесні ушкодження.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що проживала разом із мамою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 . Дати не пам`ятає, можливо 26 серпня 2020 року, біля 20 години вона пішла гуляти. Коли виходила з будинку мама сиділа за столом. У неї були розбита губа, кров на обличчі, синяки на руках. Мама із обвинуваченим перебували в нетверезому стані, але де саме перебував останній, коли йшла з будинку, не може повідомити. Мама не скаржилася на будь-які болі. Додому повернулася вночі біля 2 години і побачила, що мама лежала на животі, обличчям до підлоги між диваном і шкафом та попросила води. Вона дала матері воду, але вона не пила. Мама задихалася і не могла піднятися. Після цього до будинку прийшов ОСОБА_14 , який перебував у нетверезому стані і на її запитання, чому мама лежить, відповів, що не знає. Коли ОСОБА_14 піднімав маму на диван, то вона вдарилася головою об підлогу і вона почула сильний удар. Після цього вона пішла до сестри ОСОБА_15 , яка проживає не дуже далеко від їх будинку, та повідомила про стан матері. ОСОБА_12 прийшла до їх будинку та викликала автомобіль швидкої допомоги. Перед цим ОСОБА_14 побив маму. Раніше також ОСОБА_14 бив маму і вона повідомляла про це дядьку потерпілому ОСОБА_5 , який приїжджав і конфлікти між мамою та обвинуваченим зупинялися.

Під час слідчого експерименту 27.08.2020 року ОСОБА_13 показала місце, де та в якому положенні на підлозі кімнати будинку по АДРЕСА_3 виявила свою маму ОСОБА_7

(т. 1 а. к. п. 140-148)

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що дати не пам`ятає, вранці стало відомо про смерть ОСОБА_7 . В цю ніч біля 24 години до її прийшов сусід обвинувачений ОСОБА_6 , який перебував у нетверезому стані. Перебуваючи в будинку, вони говорили та вживали спиртне. Біля 1-2 години обвинувачений взяв банку молока та пішов додому. За конфлікт із ОСОБА_7 обвинувачений їй нічого не говорив. Потерпілу бачила за 2-3 дні до цього і на ній тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_12 посилаючись на положення ст.63 Конституції України відмовилася давати показання, зазначивши, що обвинувачений є її рідним братом.

В судовому засіданні прокурор відмовилася від допиту свідка ОСОБА_16 , з чим погодився потерпілий ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 не заперечили проти завершення розгляду справи без допиту свідка обвинувачення ОСОБА_16 .

Згідно рапорта старшого інспектора чергового Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області 27.08.2020 року о 5 год. 26 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.08.2020 о 05:25 за адресою: АДРЕСА_3 , ЕМД повідомила про смерть до прибуття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку виявили сусіди в будинку (є сліди побоїв на кінцівках, вживала спиртні напої).

(т. 2 а. к. п. 65)

27.08.2020 року внесено відомості до ЄРДР №0000235 за ознаками ст.121 ч.2 КК України, з якого слідує, що 27.08.2020 близько 2 години ночі невстановлена особа, перебуваючи в АДРЕСА_2 , на грунті побутової сварки заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від яких вона померла близько 5 години 27.08.2020 року.
(т. 2 а. к. п. 64)

В ході огляду місця події 27.08.2020 року на дивані в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

(т.1 а. к. п. 87-97)

Під час огляду місця події 27.08.2020 року по АДРЕСА_3 , в будинку виявлено простирадло, футболку білого кольору з нашаруваннями плям бурого кольору, гумовий шланг, які вилучено з місця огляду.

(т. 1 а. к. п. 111-118)

В ході огляду трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.08.2020 року на трупі виявлено численні тілесні ушкодження у вигляді синців, крововиливів. По задній поверхні тулуба, в нижній частині грудної клітки з переходом на поперекові ділянки двобічно темно-фіолетові синці, нерівномірно виражені, дугоподібні з нечіткими межами розміщені на ділянці розміром 30х28 см на фоні значного набряку з переважаючою вираженістю в нижній третині грудної клітки та в поперековій ділянці справа.

(т. 1 а. к. п. 119-137)

За висновком судово-медичної експертизи №107 від 19.11.2020 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в скронево-тім`яній ділянці зліва у волосистій частині голови, синця на верхній губі на 1 см вліво від серединної анатомічної лінії тіла, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, синців по центру підборіддя та на лівій виличній ділянці, синців у всіх третинах та по всім поверхням верхніх та нижніх кінцівок на фоні значного набряку підлеглих тканин, синців в обох лопаткових ділянках та в нижній частині грудної клітки з переходом на поперекові ділянки двобічно на фоні значного набряку, крововиливу на внутрішіній поверхні м`яких покривів черепа в лобно-тім`яній ділянці зліва, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) на тіло або тіла на такий (такі), незадовго до настання смерті та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, синців в нижній третині грудної клітки по передній поверхні з переходом на передню черевну стінку, щілиноподібних розривів в проекції ниркового ложа правої нирки, щілиноподібних розривів брижі тонкого кишківника та крововиливів в товщі великого сальника, гемоперитонеум (кров в черевній порожнині) 1800 мл, гематоми в заочеревинному просторі в проекції правого ниркового ложа 600 мл та крововиливу в напрямку хребта, м`язів попереку справа, правої бічної черевної стінки та правого заочеревинного простору, крововиливу в проекції ниркового ложа лівої нирки, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмету (предметів) на тіло або тіла на такий (такі), незадовго до настання смерті, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент виникнення. Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми живота з ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилась внутрішньою крововтратою, що підтверджується вираженим малокрів`ям внутрішніх органів та виявленими тілесними ушкодженнями.

(т. 1 а. к. п. 178-180)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №138 від 19.11.2020 року не виключена можливість, що вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_6 в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю 28.08.2020 року.

(т. 1 а. к. п. 181-182)

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 пояснив, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути в результаті не менше 20 ударів. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпіла вірогідніше перебувала в горизонтальному, лежачому положенні, правою стороною тулуба, правою поперековою ділянкою до травмуючих предметів. Оскільки садна, синці, крововиливи були темно-фіолетового кольору, то вони виникли незадовго до настання смерті в межах 0-12 годин до розтину трупа. Виключено причинення вказаних тілесних ушкоджень при падінні. При наявності зазначених тілесних ушкоджень потерпіла могла пересуватися декілька годин, що узгоджується з показаннями самого обвинуваченого, свідка ОСОБА_9 про те, що 26.08.2020 року біля 24 години обвинувачений залишив потерпілу ОСОБА_7 , який причинив тілесні ушкодження, та прийшов до ОСОБА_9 , де перебував до 2 години, а повернувшись до будинку побачив лежавшу ОСОБА_7 , яка вже нічого не говорила.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що він лише 26.08.2020 року біля 21 години здійснив поштовх потерпілої ОСОБА_7 , яка впала на підлогу, після чого наніс 2-3 удари ногою в область правого бедра та біля 23 години штовхнув потерпілу, яка впала на підлогу і він наніс їй 2-3 удари ногою в область стегна, спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 04.11.2020 року недопустимим доказом, оскільки в ньому не викладено умови і результати дослідження, а долучено лише диск з відеозаписом.

Згідно ч.6 ст.240 КПК України про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

В протоколі слідчого експерименту від 04.11.2020 року зазначено, що покази підозрюваного ОСОБА_6 було зафіксовано за допомогою відеозйомки відеокамерою, оптичний диск долучео до протоколу слідчого експерименту.

(т. 1 а. к. п. 168-172)

Виходячи з того, що при проведенні слідчого експерименту слідчим в протоколі докладно не викладено умови і результати слідчого експерименту, суд дійшов висновку, що протокол слідчого експерименту від 04.11.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 не може вважатись допустимим доказом, оскільки він оформлений всупереч вимогам КПК України і суд визнає даний доказ недопустимим.

Відповідно до ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах розглянутих у судовому засіданні, за допомогою досліджених судом всіх доказів відбувається формування внутрішнього суддівського переконання про виновність або невиновність обвинуваченого.

Розглянувши справу на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши і оглянувши докази сторони обвинувачення і сторони захисту, які в ході судового розгляду кримінального провадження надані суду і проаналізувавши їх в сукупності та у системному взаємозв`язку між ними, відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд вважає їх достатніми, а вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, доведеною поза розумним сумнівом.

Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.

Обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо, вперше вчинив тяжкий злочин, який становить собою велику суспільну небезпечність.

Даний злочин ОСОБА_6 вчинив у стані алкогольного сп`яніння і ця обставина судом визнається як такою, що обтяжує відповідальність. Про те, що ОСОБА_6 скоїв злочин саме в такому стані свідчать показання свідків ОСОБА_13 , де вона пояснила, що 26.08.2020 року біля 20 години коли пішла з будинку обвинувачений перебував у нетверезому стані, ОСОБА_9 , яка пояснила, що обвинувачений прийшов до її будинку біля 24 години та перебував у нетверезому стані.

В судовому засіданні прокурор клопотала про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у максимальному розмірі, у виді 10 років позбавлення волі.

Згідно вироку Олевського районного суду від 09.12.2021 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду 08.04.2022 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання із застосуванням норми ч.1 ст.69 КК України та призначення йому покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, апеляційну скагу задоволено частково. Вирок Олевського районого суду Житомирської області від 9.12.2021 року скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, так як судовий розгляд був здійснений судом першої інстанції з істотним порушенням вимог кримінального процесеального закону.

Відповідно до ч.2 ст.416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок суду було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, думки потерпілого, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.121 КК України, поведінку обвинуваченого після причинення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки залишив останню у будинку без намагання надати медичну допомогу, суд прийшов до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.121 ч.2 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , затриманому 27.08.2020 року та звільненому 30.08.2020 року, 10.06.2022 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 08.08.2022 року. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК України), обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_6 зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування) суд вважає за необхідне змінити йому раніше обраний запобіжний захід на тримання під вартою, до часу набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 діб.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду, до часу набрання вироком законної сили, але не пізніше 22 вересня 2022 року.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 25.07.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання час затримання із 27.08.2020 року по 30.08.2020 року.

Речові докази: біологічні зразки померлої ОСОБА_7 , кінці нігтьових пластинок лівої та правої кисті, волосся з лобної, потиличної, лівої та правої скроневих, тім`яної ділянок голови, які поміщено до 8 паперових конвертів, одяг померлої, а саме: шкарпетки, різнокольорову кофтину, труси, які упаковано до 3 паперових конвертів, біологічні зразки ОСОБА_6 , які поміщено до паперових конвертів, простирадло світлого кольору, футболку білого кольору з нашаруванням рідини бурого кольору, які упаковано до паперового конверту, гумовий шланг, змиви з лівої та правої рук ОСОБА_6 , що упаковані до паперових конвертів, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знищити;

- кофту чорну з сірими вертикальними полосами на руках «National», футболку "поло" блакитного кольору, джинси синього кольору, кросівки темно-сірого кольору «just do it», передані під розписку ОСОБА_6 - повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а перебувавшим під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1