Справа №:755/3777/22
Провадження №: 1-кс/755/796/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лащова, Тальнівського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого не офіційно консьєржем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , технічне приміщення ХІ, раніше судимого (зі слів): у 2015 році Тальнівським районним судом Черкаської області за ст.289 ч.2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився у 2018 році умовно-достроково, -

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058 від 12.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернулись до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , 11.05.2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік станції метро Лівобережна в м. Києві, помітив раніше невідому особу похилого віку, а саме ОСОБА_7 , який мав при собі наплічну сумку з особистими речами. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, обравши об`єктом свого злочинного посягання належне майно потерпілого ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , почав слідкувати та переслідувати за потерпілим та знаходячись за адресою м. Київ, Русанівська Набережна, а саме біля будинку №10, приблизно о 18 годині 30 хвилин підійшов до ОСОБА_7 та погрожуючи застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилось у демонструванні в руці ножа, який наставив в бік ОСОБА_7 , тим самим здійснив напад на потерпілого. Подолавши таким чином волю до опору з боку потерпілого, ОСОБА_8 з корисливих мотивів, погрожуючи застосувати насильство, яке виражалось у демонструванні предмета схожого на ніж, став вимагати від ОСОБА_7 , належну йому сумку. В цей час ОСОБА_7 сприйнявши погрози ОСОБА_8 за реальну загрозу своєму здоров`ю, побоюючись фізичної розправи з його боку, не зміг чинити опору нападнику через свій похилий вік.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 подолавши таким чином волю до опору з боку потерпілого, під погрозою ножа, зрізав лямку сумки, при цьому порізав ліву кисть руки потерпілого, та заволодів шкіряною сумкою, вартістю 700 грн., в котрій знаходилися мобільний телефон марки Нокіа, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 2700 гривень, в якому знаходилась сім-карта НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, на рахунку було 30 гривень, грошові кошти, в розмірі 3170 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_7 , партійний квиток та банківська карта «Приватбанк», копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , що матеріальної цінності для потерпілого не становлять якими в подальшому і заволодів в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 6626 гривень.

12.05.2022 о 18.20 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

13.05.2022 о 17.00 год. у відповідності до вимог ст.276-278 КПК України ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Слідчий вказав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, показами потерпілого, проведеним впізнанням потерпілим підозрюваного, проведеним обшуком а місцем проживання підозрюваного та вилученими речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Зазначив про наявність ризиків, визначених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна; крім того, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення може виїхати на тимчасово окуповану територію України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні, так як потерпілий є особою похилого віку з ознаками інвалідності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований, раніше був судимий, має не зняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став і знову вчинив новий умисний злочин.

Також вказав, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки з 25.04.2022 року підозрюваний ОСОБА_4 перебуває в розшуку за Звенигородським районним відділом поліції Черкаської області за ухилення від виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши про недоведеність органом досудового розслідування наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відповідальність за який передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за обставин викладених у підозрі.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у ході якого 13.05.2022 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та 18.05.2022 року подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лащова, Тальнівського району Черкаської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, працює неофіційно консьєржем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., тимчасово проживає в АДРЕСА_2 , технічне приміщення ХІ, раніше судимий (зі слів): у 2015 році Тальнівським районним судом Черкаської області за ст.289 ч.2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився у 2018 році умовно-достроково.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують їх з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

Таке обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства відносно особи похилого віку під час дії воєнного стану.

Доводи сторони захисту щодо не доведення слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця проживання у м. Києві, проживає у технічному приміщенні по АДРЕСА_2 та перебував у розшуку, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, які є доведеними.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058 від 12.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк 60 днів з моменту його фактичного затримання, а саме з 12.05.2022 року до 10.07.2022 року включно без визначення розміру застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копія ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 19.05.2022 року о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя: