Справа № 305/330/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/278/22, за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2022.
Цією ухвалою:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, військовозобов`язаний, не працюючий, не судимий, звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього закрито.
З ухвали вбачається, що згідно висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 визнаний придатним, та є як призовник до проходження військової служби в Збройних Силах України на підставі Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році» за №71/2021 від 24.02.2021, отримавши 31.08.2021 повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 04.10.2021 для відправки у військову частину, у зв`язку з призивом на строкову військову службу, при цьому будучи попередженим про кримінальну відповідальність передбачену ст.335 КК України, на 03 год. не з`явився, чим порушив вимоги чинного законодавства щодо проходження строкової служби у Збройних Силах України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст.335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.
На обґрунтування прийнятого рішення, з посиланням на положення ст.45 КК України, ст.ст.285,286 КПК України, роз`яснень, які містять у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, визнав себе винуватим та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкода його діями не завдана, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з його дійовим каяттям.

-2-

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу суду від 28.04.2022 скасувати як незаконну та необґрунтовану, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурором зазначено, що суд, звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, не дотримався вимог цієї статті щодо обов`язкової наявності умов дійового каяття. Вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі не наведено достатніх підстав для прийнятого рішення, оскільки не зазначено у чому саме виразилося дійове каяття ОСОБА_6 та у чому полягає його активне сприяння розкриттю злочину. На його думку, обвинувачений ОСОБА_6 не продемонстрував жодних фактів щодо усунення шкоди, яка настала внаслідок вчиненого ним діяння, а прийняте судом рішення фактично призвело до уникнення передбаченої законом відповідальності особою, яка ухилилася від призову на строкову службу.

В запереченні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , йдеться про її безпідставність та необґрунтованість. Вважає, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала суду від 28.04.2022 є законною, обґрунтованою та винесена без будь-якого порушення норм кримінального та кримінального процесуального законодавства та Закону України «Про кримінальну відповідальність».

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог Конвенції та кримінального процесуального закону суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не дотримався.

-3-

Відповідно до вимог ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила кримінальне правопорушення, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого кримінального правопорушення, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття кримінального правопорушення.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, суд послався на те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, визнав себе винуватим та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, шкода його діями не завдана.

Однак матеріали кримінального провадження не містять прохання чи клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності, а також жодних даних, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття.

На переконання колегії суддів, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , яке міститься у матеріалах кримінального провадження (а.с.33-36), у якому захисник просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, без згоди обвинуваченого на таке звільнення, не може свідчити про його дійове каяття.
Поряд з тим, апеляційний суд враховує те, що згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 (у справі №759/7784/15-к), розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

-4-

За наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо наявності такої суб`єктивної обставини, що характеризує дійове каяття особи, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в оскаржуваній ухвалі судом не наведено, які саме довільні дії ОСОБА_6 були спрямовані на допомогу органу досудового розслідування у встановленні обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Крім того, за змістом роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлене (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, мав встановити факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, переконатися, що кримінальне правопорушення, у якому останній обвинувачується дійсно мало місце, що кримінальне правопорушення містить склад кримінального правопорушення і обвинувачений винен у його вчиненні та навести в ухвалі аналіз доказів його винуватості, що відповідало б вимогам ст.372 КПК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України, у мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом має бути зазначено встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону яким він керувався.
Проте, як вбачається з ухвали, цих вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції також не дотримався.
З мотивувальної частини ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2022 вбачається, що суд формально виклав обвинувачення сформульоване ОСОБА_6 органом досудового розслідування та його показання. При цьому, даних про те, що ж було встановлено безпосередньо у судовому засіданні в ході судового розгляду, в результаті яких встановлених обставин суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, мотивувальна частина ухвали не містить.
Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, оскільки вони пов`язані з неповнотою судового розгляду і впливають на висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, можливість призначення покарання або звільнення від нього, чи звільнення від кримінальної відповідальності за певні дії.
Колегія суддів вважає, що за таких обставин висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, є передчасним та невмотивованим .
Крім того, апеляційний суд враховує і те, що згідно ч.ч.2,3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

-5-

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, всупереч вищезазначеним положенням закону, судом першої інстанції не дотримано процедуру судового розгляду, а саме не роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст.45 КК України, що підтверджується журналом судового засідання від 27.04.2022.
Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 колегія суддів вважає істотними.
Згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справив суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.335 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, встановити, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна у його вчиненні, а також наявність чи відсутність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409, 412,415,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2022, якою обвинуваченого ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 335 КК України у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження закрито, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: