Справа № 638/4605/22
Провадження № 1-кп/638/1192/22
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого потерпілого -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002177 від 04 червня 2022 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лозова Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З 17 серпня 2022 року в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002177 від 04 червня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб до 27 серпня 2022 року.
23 серпня 2022 року прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконне впливання на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні.
В квітні-травні 2018 року, точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, невстановлені під час досудового розслідування особи, володіючи інформацією про те, що власники квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 померли, а спадкоємців за законом немає, розробили спільний злочинний план, направлений на заволодіння правами на зазначене майно шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах на підставі підроблених документів, та подальше його відчуження.
З метою реалізації спільного злочинного плану, один із співучасників злочину, особа якого під час досудового розслідування не встановлена, запропонував ОСОБА_5 назватися потенційному покупцю власником вказаної квартири та надати йому можливість оглянути квартиру АДРЕСА_2 . Одночасно інші співучасники злочину, особи яких не встановлені під час досудового розслідування, згідно з спільним злочинним планом, повинні були виготовити та надати ОСОБА_5 завідомо підроблені документи, які свідчать про те, що останній нібито є власником зазначеного об`єкту нерухомого майна, які необхідні для укладання договору купівлі-продажу у встановленому законом порядку. Отримані від покупця гроші за квартиру співучасники злочину повинні були розподілити між собою після успішної реалізації спільного злочинного плану.
В той самий час, в квітні-травні 2018 року, точну дату під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 від його знайомої ОСОБА_9 , яка працює агентом з нерухомості, стало відомо про продаж квартири АДРЕСА_2 , та він висловив бажання оглянути вказану квартиру з метою можливого подальшого її придбання.
Реалізуючи спільний злочинний план, направлений на заволодіння правом на майно шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 , діючи в групі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою надання можливості покупцеві ОСОБА_6 оглянути квартиру АДРЕСА_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, замінили замок на вхідних дверях вказаної квартири, а ключ від замку надали ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого спільного злочинного плану, називаючись власником даної квартири, надав можливість ОСОБА_6 оглянути квартиру АДРЕСА_2 , при цьому запевнив останнього в тому, що він є законним власником даного об`єкту нерухомого майна.
Оглянувши квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , повіривши в істинність намірів ОСОБА_5 щодо продажу належного йому майна, дав свою згоду на купівлю вказаної квартири, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного з невстановленими17 травня 2018 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно в групі з невстановленими під час досудового розслідування особами відповідно до заздалегідь розробленого спільного злочинного плану, маючи умисел на заволодіння правом на майно шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, для укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , прибули в приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , де вводячи в оману покупця ОСОБА_6 та нотаріуса ОСОБА_10 щодо наявності у нього права власності на вказану квартиру, надав нотаріусу ОСОБА_10 підроблений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 (інвентаризаційна справа № 28369, реєстровий № П-7-7432) та підроблене свідоцтво про право власності на житло, нібито видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за № 7-96-57432 від 18.01.1996, зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.01.1996 за № П-7-7432, в той час ж згідно інформації, наданої Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, свідоцтво про право власності на житло реєстр. № 7-96-57432 від 18.01.1996 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду не видавалося.
Продовжуючи реалізовувати спільний з невстановленими під час досудового розслідування особами умисел, направлений на заволодіння правом на майно шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 , повною мірою усвідомлюючи відсутність у нього будь-яких законних прав на квартиру АДРЕСА_2 , в якості продавця уклав договір купівлі-продажу даної квартири з ОСОБА_6 в якості покупця. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим номером 1497. Відповідно до умов договору ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 гроші в сумі 522000 гривень 00 коп.
Таким чином, співучасники злочину, успішно реалізувавши спільний злочинний план, направлений на заволодіння права на майно шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, заволоділи правом на квартиру АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої, відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 6557/17448 від 16.08.2019 складає 902608 гривень 00 коп., а гроші в сумі 522000 гривень 00 коп., отримані від ОСОБА_6 , розподілили між собою, завдавши останньому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_5 , під час вчинення шахрайства, а саме придбання права на квартиру АДРЕСА_2 шляхом обману та зловживання довірою, на початку травня 2018 року, точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, діючи умисно, за попередньою змовою в групі з невстановленими під час досудового розслідування особами, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, саме використання завідомо підробленого документа за таких обставин.
Так, реалізуючи спільний злочинний план, направлений на придбання права на квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 на початку травня 2018 року від невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав декілька підроблених невстановленою особою за невстановлених обставин документів, а саме: технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 (інвентаризаційна справа № 28369, реєстровий № П-7-7432) та свідоцтво про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 18.01.1996 за № 7-96-57432, зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.01.1996 за № П-7-7432.
Після цього, 17.05.2019 року в денний час, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що свідоцтво про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 18.01.1996 року за № 7-96-57432, зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.01.1996року за № НОМЕР_1 та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 (інвентаризаційна справа № 28369, реєстровий № П-7-7432) є підробленими, а також усвідомлюючи, що він не є власником вказаної квартири, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою введення в оману покупця зазначеної квартири ОСОБА_6 та нотаріуса ОСОБА_10 щодо наявності в нього права власності на квартиру, умисно надав нотаріусу ОСОБА_10 підроблений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_5 , незважаючи на те, що згідно відомостей КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» власниками зазначеного об`єкту нерухомого майна є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та підроблене свідоцтво про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 18.01.1996 за № 7-96-57432, зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.01.1996 за № НОМЕР_1 , в той час як, згідно інформації, наданої Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, свідоцтво про право власності на житло зареєстроване за № 7-96-57432 від 18.01.1996 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду не видавалося.
На підставі зазначених завідомо підроблених документів того ж дня між ОСОБА_5 в якості продавця та ОСОБА_6 в якості покупця укладенодоговір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківській області ОСОБА_10 , та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 2346.
Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0001051 від 17 липня 2019 року.
17 липня 2019 року матеріали досудових розслідувань за № 0002177 та 0001051 об`єднані в єдине провадження за загальним номером № 0002177, та подальше здійснення досудового розслідування доручено слідчим СУ ГУНП в області.
04 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0002177 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та згідно п. 2 статті 135 Кримінально-процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем його реєстрації, повідомлення про підозру для передачі вручено дорослому члену сім`ї - ОСОБА_11 (яка проживає за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та є матір`ю дружини ОСОБА_5 ).
16 серпня 2022 року ОСОБА_5 особисто вручено обвинувальний акт.
Обґрунтованість обвинувачення за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:
- показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , щодо обставин укладання договору купівлі-продажу кв. АДРЕСА_2 , та щодо документів наданих під час укладання вказаного правочину;
- показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які повідомили, що в квартирі АДРЕСА_4 ;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що оригінали документів стосовно кв. АДРЕСА_2 знаходяться у неї, до своєї смерті в 2018 році в зазначеній квартирі проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;
- показаннями свідка ОСОБА_16 щодо обставин вчинення шахрайства.
- протоколами проведення впізнання особи за фотознімками, у якому зафіксовано факт впізнання потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_12 гр-на ОСОБА_5 як особу, що при пред`явленні кв. АДРЕСА_2 для огляду з метою продажу, а в подальшому при оформленні договору купівлі продажу даної квартири, називався власником вказаної квартири;
- висновком судово-технічної експертизи документа № 10/379СЕ-19, відповідно до якого відбиток овальної печатки дільниці № 1 КП «Жилкомсервіс» м. Харкова у довідці з місця проживання про склад сім`є та прописку за вих. № 64/1 від 08.05.2018 видане на ім`я ОСОБА_5 , нанесений не овальною печаткою дільниці № 1 КП «Жилкомсервіс» м. Харкова;
- висновком експерта № 13399/16568-16570 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи;
-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Лозова Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, прокурор просив суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе усунути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування є актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

Потерпілий ОСОБА_6 клопотання прокурара підтримав, просив задовольнити.
ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність наявності нових ризиків або продовження ризиків, що існували на стадії досудового розслідування, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за адресою місця проживання обвинуваченого.

Захисник в обґрунтування заперечень також зазначив, що ОСОБА_5 клопотання про обрання запобіжного заходу не було надано прокурором в строк не пізніше як за три години до початку його розгляду.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується наступним.
Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІцього Кодексу.
Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на зазначене вище, наявні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 серпня 2022 року.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддею враховано, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має малолітню дитину 2017 рокународження, офіційно неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, інвалідностей не має.

Суд критично ставиться до наданих в судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 пояснень щодо порушення строку надання прокурором обвинуваченому клопотання про обрання запобіжного заходу, оскільки на підтвердження даних доводів будь-яких належних та допустимих доказів не надано. З наданого до суду клопотання прокурора вбачається, що воно було надано до ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де утримується обвинувачений, 18 серпня 2022 року.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та на які посилався прокурор в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого судового засідання, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 21 жовтня 2022 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.
Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002177 від 04 червня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 21 жовтня 2022 року, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 липня 2022 року, а саме в розмірі 198 480,00 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень нуль копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1