КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7402/22
Провадження № 1-кс/552/3078/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участю адвоката ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого умісті Полтаві ОСОБА_5 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про накладення арешту на транспортні засоби. У клопотання зазначив, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 від 13.10.2022 р. за ч.1 ст. 286 КК України. З метою забезпечення в подальшому проведення експертних досліджень для всебічного з`ясування обставин справи , просив накласти арешт на транспортні засоби : Мерседес СЛК320 днз НОМЕР_1 , днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та ВАЗ 111840-114-30, днз НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

У судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, клопотання підтримує.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 заперечив щодо накладення арешту та підтримав надані суду заперечення. Просив врахувати, що у даному кримінальному провадженні взагалі відсутній склад кримінального правопорушення. Жодній особі не вручено підозру, відсутній потерпілий. На даний час автомобілі відремонтовані, а тому проведення експертизи є неможливо. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Володілець майна ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, підтримав позицію адвоката ОСОБА_3 .

Слідчий суддя заслухавши пояснення осіб, що з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 від 13.10.2022 р. за ч.1 ст. 286 КК України, а саме біля 21.00 год. 12.10.2022 в м. Харкові на перехресті вул. Шевченка та вул. Матюшенка, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки Мерседес СЛК320 днз НОМЕР_1 не надав перевагу в русі, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 111840-114-30, днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пасажирка автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 доставлена до лікарні з попереднім діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, можливий перелом носу.

У ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі передані власникам на відповідальне зберігання.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У судовому засіданні встановлено, що жодній особі не вручено підозру за ч.1 ст. 286 КК України, також відсутня і потерпіла особа від зазначеного кримінального правопорушення.
Згідно довідки виданої ОСОБА_7 медичним закладом, в ході огляду 13 жовтня 2022 року встановлено забій, пошкодження м`яких тканин н/з лівої гомілки. Дані щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відсутні.
Як пояснили в судовому засіданні представник володільця майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 та володілець майна ОСОБА_4 , останні здійснили ремонт належних їм транспортних засобів. ОСОБА_7 надала заяву щодо відсутності будь-яких претензій з приводу даного ДТП.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :
- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, необхідністю в подальшому проведення експертних досліджень, запобігання спробам приховання та відчуження транспортних засобів , забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, конфіскації або спеціальної конфіскації.
У ході розгляду клопотання, а саме обставин на які посилається слідчий та які були предметом перевірки слідчим суддею , свідчать про недоведеність стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.286 КК України за обставин, що наведені у клопотанні слідчого про арешт майна.
Сам факт формального набуття процесуального статусу речового доказу, хоча до клопотання не надано зазначеної постанови , не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.
За таких обставин, підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст. 170 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1