УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, головуючий суддя ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.07.2022р. за №0000690, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, справа №1-кп/337/177/2022, ЄУН 337/2191/22.

В межах вказаного кримінального провадження до обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який останнього разу продовжено на строк до 04.11.2022 року.
31.10.2022р. до суду надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою до 60 днів.
Відповідно до п.20-5 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України для розгляду вказаного клопотання в порядку ст.35 КПК України визначено суддю Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , оскільки головуючий у справі суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, мотивуючи його тим, що ризики, які були підставою для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу не відпали, є актуальними. Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого умисного корисливого злочину в умовах воєнного стану. Раніше була неодноразово судима, судимості не зняті та непогашені, відбувала покарання реально. Також вона не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що вона може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечувала, але підтримала думку захисника про те, що до неї може бути застосований цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживала до арешту без реєстрації із співмешканцем та його батьками. Останні не заперечують проти перебування її під домашнім арештом за цією адресою. Також зазначила, що вона має ряд хронічних захворювань, потребує певного медикаментозного лікування, яке в умовах тримання під вартою не є належним.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на те, що ризик переховування від суду прокурором жодним чином не доведений. Обвинувачена дійсно раніше неодноразово судима, але запобігти ризику вчинення нею нового кримінального правопорушення можливо шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників справи, суд приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст.176,177,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183,194 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наразі вона обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану тяжкого умисного корисливого кримінального правопорушення, яке є багатоепізодичним і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, раніше була неодноразово судима, судимості не зняті та непогашені, відбувала покарання реально, постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків немає.
Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що вона може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення як ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України..
Крім того, відповідно до ст.178 КПК України суд враховує, що ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження обвинувачується у скоєнні тяжкого умисного корисливого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше була неодноразово судима, судимості у встановленому законом порядку не зняті та непогашені, за місцем реєстрації не проживає, постійного джерела доходу не має, не одружена, відомості про наявність стійких соціальних зв`язків та стан здоров`я обвинуваченої суду не надані.
За вказаних обставин суд вважає недостатнім та недоцільним застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного проживання, суд вважає необґрунтованими та недоведеними.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому вона обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, на даному етапі судом не встановлено та сторонами не доведено.
На підставі вищевикладеного, строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 слід продовжити до 2-х місяців, задовольнивши тим самим клопотання прокурора повністю.
Керуючись ст.2,177,178,183,194,331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити повністю.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою в ДУ «Запорізький СІЗО» - продовжити до двох місяців, тобто до 30 грудня 2022р. включно.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1

01.11.2022