Справа № 752/4680/22
Провадження №: 1-кп/752/1387/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:м. Київ

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001432 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердичів, з вищою освітою, не працює, пенсіонер, не одружений, раніше не судимий, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,

встановив:
ОСОБА_4 13.12.2021 року приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині Столичного шосе в м. Києві зі сторони вулиці Генерала Матикіна в напрямку міста Обухова в другій смузі, при наявних двох смугах для руху в попутному напрямку та двох смугах для руху в зустрічному напрямку, зі швидкістю 77,40 ± 3,10 км/год, яка перевищує максимально допустиму швидкість в населених пунктах понад 50 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_8 , порушуючи п.п. 2.3(б). 2.9 (а), 12.1, 12.4 та 18.4 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість, не зменшив швидкість свого автомобіля аж до його зупинки, продовживши свій рух, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка на той час рухалась через проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході, розташованому в м. Києві на Столичному шосе біля зупинки громадського транспорту «Пансіонат «Сокіл».

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вказаних вище ПДР України, в результаті наїзду автомобілем, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості: закриту травму правого стегна у вигляді уламкового перелому середньої третини діалізу правої стегнової кістки, закриту травму лівого стегна у вигляді фрагментарного перелому діафізу лівої великогомілкової кістки (зі зменшенням уламків); перелому діафізу лівої малогомілкової кістки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 13.12.2021 року приблизно о 17 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», їхав в напрямку Обухова по другій полосі, зі швидкістю до 70 км/год, за 3-4 години до ДТП вживав вино приблизно 2 бокали, але відчував себе адекватно. Крім того зазначив, що в той день була погана погода, темно, ліхтарі горіли по трасі, не пам"ятає чи були на дорозі знаки та зебра, однак з правої сторони була мертва зона, та рухаючись по Обухівській трасі побачив, що з права машина почала гальмувати та теж почав гальмувати, його сліпили зустрічні фари, однак не встиг та здійснив наїзд передньою лівою частиною авто на ОСОБА_8 на нерегульованому пішохідному переході. Після чого він зупинився, підбіг до потерпілої, а свідки, що стояли на пішоходному переході викликали швидку та поліцію. Після ДТП ОСОБА_4 намагався надати допомогу, хотів підняти потерпілу, однак люди сказали, що не треба. Потім приїхала швидка допомога і поліція. На місці пригоди все оформляли вірно, він проходив тест на приладі Драгер та потім у лікаря. У вчиненому щиро кається, дуже шкодує, що так трапилось. Разом з цим, цивільний позов ОСОБА_8 поданий до нього визнає частково, про що зазначив в відзиві на цивільний позов, а саме: матеріальну шкоду визнає виключно в частині реально підтверджених витрат на лікування та реабілітацію, які вже понесла чи планує понести ОСОБА_8 , крім того, вказував на те, що надавав матеріальну допомогу чоловікові потерпілої у розмірі 20000,00 грн. на лікування та у розмірі 51600 грн. - на набори імплантів для остеосинтезу для проведення операції, визнає моральну шкоду в розмірі 70000,00 грн., оскільки заявлена потерпілою сума моральної шкоди не відповідає принципам розумності та виваженості, визнає витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 6946,80 грн. У вчиненому щиро кається, дуже жалкує, що ця трагедія перевернула і його життя.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина в повній мірі підтверджена і зібраними і дослідженими судом в ході судового розгляду доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_8 в суді показала, що 13.12.2021 року приблизно о 17 год. 30 хв. була темна пора, вітер, однак освітлення гарне, вона вийшла на зупинці "Сокіл", одягнута в червону куртку та білу шапку, на нерегульованому переході побачила, що машина здалека почала пригальмовувати, дотримуючись ПДР, почала рух, коли не було машин, а коли підійшла до другої полоси вже нічого не бачила і не пам"ятає, автомобіля обвинуваченого також не бачила. Крім того, зазначила, що життя її дуже змінилося: наразі має перелом стегнової кістки і гомілки, функція ніг і тазу порушені через переломи, одна нога відводиться на 30%, друга на 50-60%, відчуває сильні болі, ходить лише з палицею, дітородна функція постраждала, а скільки триватиме реабілітація - не знає, наразі оформлює групу інвалідності в МСЕК. Також зазначила, що обвинувачений не звертався особисто до неї з приводу відшкодувань, давав гроші її чоловіку, щодо покарання обвинуваченого покладається на розсуд суду.
Крім вказаних вище показань потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується і долученими до провадження та безпосередньо дослідженими судом документами, а саме:

даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.12.2021 року (т. 2 а.с. 1-9), схеми місця ДТП (т. 2 а.с. 10) та фототаблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.с.11-21), у яких відображено місце наїзду, характер та локалізація пошкоджень на автомобілі «Suzuki Grand Vitara» тощо, що підтверджує обставини вчинення злочину, викладені у обвинувальному акті та вироку суду;

даними квитанції тестування на алкоголь за допомогою приладу DRAGER Alcotest-6820 (т. 2 а.с. 25), відповідно до якого ОСОБА_4 13.12.2021 року о 18 год. 37 хв. перебував у стані алкогольного сп?яніння;

даними висновку КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препартів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.12.2021 року (т. 2 а.с. 26), відповідно до якого ОСОБА_4 13.12.2021 року о 20 год. 50 хв. перебував у стані алкогольного сп?яніння;

даними протоколу перегляду відеозапису, таблицею скріншотів до протоколу перегляду відеозапису та даними відеозапису на CD-R диску за період часу з 17 год. 20 хв. до 17 год. 30 хв. 13 грудня 2021 року (т. 2 а.с. 46-55), який був безпосередньо досліджений судом. Згідно даних вказаних доказів чітко вбачається як відбулась дорожньо-транспортна пригода 13.12.2021 року на проїзній частині Столичного шосе в м. Києві в межах нерегульованого пішоходного переходу за участю автомобіля «Suzuki Grand Vitara» та пішохода;

даними карти виїзду швидкої медичної допомоги КНП "Центр ЕМД та МК" №6689 від 13.12.2021 року (т.2 а.с. 57), згідно з якою ОСОБА_8 за попереднім діагнозом під час ДТП, яка трапилась 13.12.2021 року, отримала політравму ЗЧМТ, струс головного мозку ЗТТК та закритий перелом лівої гомілки;

даними висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 №042-157-2022 (т. 2 а.с. 59-66), відповідно до яких у ОСОБА_8 під час подій 13.12.2021 року клінічними лікарями не було зафіксовано наявності та розвитку небезпечно-загрозливих для життя явищ; під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 13.12.2021 року о 17 год. 58 хв. (під час огляду лікарем/лікарями стаціонару) у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: закрита травма правого стегна: уламковий перелом середньої третини діафізу правої стегнової кістки, закрита травма лівого стегна: фрагментарний перелом діафізу лівої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); перелом діафізу лівої малогомілкової кістки; виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо, внаслідок автомобільної травми (зіткнення автомобіля, який рухався, під час його зіткнення з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні), не виключно у строк 13.12.2021 року;

даними висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра ОСОБА_11 №СЕ-19/111-21/61754-ІТ від 12.01.2022 (т. 2 а.с. 70-74), відповідно до яких на момент огляду, тобто 10.01.2022 року, автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходились в працездатному стані;

даними висновку експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра ОСОБА_12 , ОСОБА_13 №КСЕ-19/111-22/4357 від 19.04.2022 (т. 2 а.с. 77-90), відповідно до яких середня швидкість руху автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 перед наїздом на пішохода та перед і під час загоряння задніх стоп-сигналів легкового автомобіля синього кольору, що рухався попереду в першій смузі попутного напрямку, становила 77,40 км/год ± 3,10 км/год; з моменту, коли у легкового автомобіля синього кольору, що рухався попереду автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 в першій смузі попутного напрямку загорілися задні стоп-сигнали до моменту наїзду автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_8 проходить від 3,76 с до 3,88 с; в даній дорожній обстановці водій автомоблія «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2; 12.4; 18.4 ПДР України; в даній дорожній обстановці з моменту виникнення небезпеки за умови руху автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 з максимально дозволеною швидкістю 50,0 км/год - водій ОСОБА_4 мав би технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування екстренного гальмування; дії водія автомобіля «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , з технічної точки зору, перебувають в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені судом, зокрема: постанови слідчого, клопотання слідчого, ухвала суду, заяви та розписки не є доказами на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого чи інших даних, передбачених ст. 91 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при вирішенні питань щодо процесуальних витрат та заходів забезпечення. Досліджений судом рапорт слідчого також не є доказом і містить інформацію щодо походження доказу, а саме CD-R диску.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані вірно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, даних про притягнення до адміністративної відповідальності не має, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, пенсіонер, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, чсткове добровільне відшкодування завданих збитків, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Судом з метою розгляду та вирішення заявленого у справі цивільного позову відповідно до вимог ст. 129 КПК України згідно встановленого порядку та обсягу дослідження доказів в цій частині було заслухано потерпілу в частині цивільного позову, вислухано позиції сторін з даного приводу, досліджено надані потерпілою та її представником докази на підтвердження підстав та розміру цивільного позову, наданий захисником відзив та копії документів до нього, і вважає необхідним цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 762000 гривень 00 копійок слід задовольнити частково, а саме у розмірі 30273,18 грн., оскільки подані потерпілою та її представником докази до цивільного позову підтверджують витрати на лікування ОСОБА_8 у розмірі 20433,18 грн. Разом з цим, ОСОБА_4 відшкодував ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування витрати на лікування у розмірі 20000,00 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_14 від 28.12.2021 року (т.3 а.с. 16) і вказаний факт представником було підтверджено в суді, а тому витрати на лікування в цій частині підлягають задоволенню у сумі 433,18 грн. Окрім того, в судовому засіданні представник ОСОБА_9 надала виписку з історії хвороби № 230, відповідно до якої з 13.06.2022 року по 22.06.2022 року ОСОБА_8 знаходилась на обстеженні та лікуванні у ДП "Санаторій "Конча-Заспа", вартість лікування становила 14920,00 грн. Слід зазначити, що в вищевказаній виписці №230 ОСОБА_8 рекомендоване повторне курортне лікування протягом року, і враховуючи те, що в відзиві на позов та в судових дебатах сторона захисту визнала витрати на реабілітацію, які понесла чи планує понести ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне задовольнити витрати на реабілітацію потерпілої в цій частині у сумі 29840,00 грн. (14920 грн. вже витрачені та 14920 грн., які будуть витрачені протягом повторного курсу реабілітації). Із врахуванням викладеного вище, слід задовольнити позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 30273,18 грн. Решта позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків документально не підтверджена, тому задоволенню не підлягають.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 1000000 гривень 00 копійок слід також задовольнити частково на підставі наступного.
Так, в ході судового розгляду було встановлено, що 13.12.2021 року під час дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_4 . ОСОБА_8 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, які вплинули на звичний спосіб життя, оскільки спричинили психологічний та фізичний біль, страждання та довготривалу реабілітацію. Остання втратила роботу та її звичний спосіб життя був зруйнований, вона визнана інвалідом другої групи.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Крім того, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Разом з цим, як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.
Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, а тому приймає до уваги обставини вчинення злочину, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним злочині, характер та обсяг душевних і фізичних страждань потерпілої ОСОБА_8 , порушений звичайний ритм життя як потерпілої так і її чоловіка, який супроводжується стражданнями, переживаннями, враховуючи порушення звичних життєвих зв`язків, які також викликають душевні переживання у потерпілої, втратою роботи та повної працездатності, і приходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 становить 100000,00 грн, тому її позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду у зазначеному вище розмірі.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
В судових дебатах представник потерпілої ОСОБА_9 заявила, що у зв"язку із домовленістю з потерпілою та недостатністю часу, документальне підтвердження витрат на правову допомогу вона надасть після проголошення вироку протягом кількох днів.
Враховуючи викладене та вимоги ст. 128 КПК, ст. 246 ЦПК, а також вимоги п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, розгляд питання про стягнення витрат на правову допомогу, необхідно вирішити на підставі ст. 537 КПК України, тобто під час виконання вироку, після надання представником потерпілої ОСОБА_9 у визначені законом строки документально підтверджених витрат на правову допомогу.
У зв"язку з тим, що ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, з метою забезпечення виконання вироку суду, яким призначено реальний вид покарання, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, строк призначеного покарання обчислювати з дня постановлення вироку.
Згідно вимог ст.ст. 174, 374 КПК України слід скасувати накладений арешт на автомобіль «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки вказане авто на праві власності належить ОСОБА_15 та арешт на нього накладався як на речовий доказ.
Долю речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з 27.07.2022 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 задовольнити частково у частині матеріальної та моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) 30273 гривні (тридцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 18 копійок на відшкодування матеріальних збитків та 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні інших позовних вимог в частині відшкодвання матеріальних збитків та моральної шкоди ОСОБА_8 до ОСОБА_4 - відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні:
фрагменти лакофарбового покриття, вилучені під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 13 грудня 2021 року в місті Києві на 10-му кілометрі Столичного шосе, біля зупинки громадського транспорту "Пансіонат "Сокіл", що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах провадження № 0001432;
автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який залишений на зберігання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), залишити ОСОБА_15 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на: судову автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок; судово-медичну експертизу у розмірі 2344 (дві тисячі триста сорок чотири) гривні 00 копійок; судову комплексну фототехнічну та автотехнічну експертизу у розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 68 копійок.
Обрати ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2021 року, на автомобіль «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 - скасувати.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1