Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/177/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Молодіжне Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.03.2007 Долинським районним судом Кіровоградської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. 10.02.2016 звільнений за відбуттям строку покарання згідно з ч. 5 ст. 72 КК України. Покарання відбуте, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку з урахуванням вироку Долинського районним суду Кіровоградської області від 01.03.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким останнього було засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто з 11 год. 35 хв. 27.04.2022 по 25.06.2022 включно, без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2022 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто з 11 год. 35 хв. 27.04.2022 по 25.06.2022 включно, без визначення розміру застави.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що 23.04.2022 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_9 прийшов до своєї знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 , виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні однієї із кімнат вказаного домоволодіння, де діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізуючи вказаний злочинний умисел та бажаючи настання злочинного результату у вигляді смерті ОСОБА_10 , за допомогою кухонного ножа наніс удар в область життєво-важливого органу грудної клітки. Від отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_10 , померла на місці. Згідно з лікарського свідоцтва про смерть № 2663 причиною смерті ОСОБА_10 гостра кровотеча, колото-різане поранення грудної клітини з пораненням грудного відділу аорти.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке з урахуванням положень ст. 12, ст. 24 КК України є умисними особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за вчинення умисного вбивства, що свідчить про не бажання стати на шлях виправлення, офіційно не працює та не має офіційних доходів, за місце проживання характеризується негативно, не одружений, осіб на утриманні не має, може мати схильність до вживання алкогольних напоїв, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого злочину та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, зокрема прокурором не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_9 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, він визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, брав участь у всіх слідчих діях, в тому числі і в слідчому експерименті. Щодо існування ризиків, то вони лише перелічені слідчим у клопотанні та у судовому засіданні, однак доказів їх існування суду не надавалося, та судом не досліджувалося. Лише тяжкість інкримінованого злочину та наявність попередніх судимостей не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Разом з тим, висновки органів досудового слідства, які вони викладають у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають підтверджуватися такою сукупністю доказів, яка б по-перше, переконувала суд у тому, що особа вчинила злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки; по-друге, свідчила б про необхідність обрання до підозрюваного (обвинуваченого) запобіжного заходу тримання під вартою. Це докази того, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Слідчий і прокурор посилаються на те, що у слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи па волі вчинить інші кримінальні правопорушення, є лише припущенням, так як недоведена будь-якими доказами. Паспорт для виїзду за кордон у підозрюваного відсутній, підозрюваний має постійне місце проживання. Щодо можливості підозрюваного перешкоджати будь-яким чином

проведенню досудового розслідування, то вказане може бути попереджено покладенням на нього відповідних обов`язків, як і обов`язок утримуватися від спілкування з свідками по даному кримінальному провадженні поза межами здійснення процесуальних дій. З метою забезпечення контролю органами поліції за поведінкою підозрюваного у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, члени його сім`ї нададуть свою згоду на безперешкодний доступ працівників поліції до домоволодіння.

Оскільки, в апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 вказала, в апеляційній скарзі, що розгляд проводити без її участі та участі підозрюваного, тому розгляд апеляційної скарги проводиться без їх участі.

Заслухавши доповідача, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Повідомлення про підозру було вручено підозрюваному 26 квітня 2022 року.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що злочин, в якому особі пред`явлено повідомлення про підозру є особливо тяжким, за який передбачено кримінальне покарання виключно у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Крім того слід зазначити, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 26.04.2022, в ході якого проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено, кухонний ніж з дерев`яним руків`ям; протоколом огляду місця події від 25.04.2022, в ході якого проведено огляд місця події біля домоволодіння по АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_7 вилучено грошові кошти в сумі 3305 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 26.04.2022, яка показала, що вона являється соціальним працівником територіального центру при Долинській міській раді. Вона періодично приходила до ОСОБА_10 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та приносила їй продукти харчування, і за вищевказаною адресою вона бачила ОСОБА_13 . При розмові з ОСОБА_10 остання казала, що у неї періодично проживав ОСОБА_9 , та інколи вимагав у неї гроші, а саме пенсію; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 25.04.2022, який показав, що 24.04.2022 він бачив знайомого ОСОБА_13 з яким він вживав спиртні напої та при розмові останній був з тілесними ушкодженнями та на запитання, що трапилося, останній казав, що «начудив в Маржанівці, а також, що до нього через декілька днів приїде поліція». протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 26.04.2022, який показав, що 25.04.2022 він проходив повз домоволодіння ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилися староста села ОСОБА_16 та соціального працівника ОСОБА_12 та оскільки двері були зачинені на навісний замок, тому витягли скобу та коли зайшли до приміщення то виявили у кімнаті труп ОСОБА_10 , яка була вкрита одягом та у подальшому викликали поліцію.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки через тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він підозрюється, зібрані у справі докази та можливе покарання у разі доведення його провини останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити спробу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оскільки проживав за місцем події злочину у вчинені якого підозрюється та був знайомий з жертвою; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного, який має судимість за злочин проти життя людини, впливати на свідків, які встановлені або встановлюються органом досудового розслідування та не допитувалися у судовому засіданні; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявність передумов вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, направленого на завдання шкоди здоров`ю чи життю інших осіб або корисливого злочину.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєні умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, тобто умисного вбивства, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі досудового розслідування.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_7 на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто з 11 год. 35 хв. 27.04.2022 по 25.06.2022 включно, без визначення розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)