УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2021 Справа №607/9234/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду об`єднаних кримінальних проваджень №0000163, №0002343 стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 про обвинувачення за ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про обвинувачення за ч.2 ст.187, ч.2 ст. 190 КК України,-

встановив:
Знаючи про дружні стосунки ОСОБА_6 з іноземцями інша особа 28 березня 2015 року близько 17 години умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного заволодіння чужим майном звернулася до нього і отримала інформацію про тимчасове місце проживання ОСОБА_16 та його брата ОСОБА_17 в АДРЕСА_1 та запропонувала йому спільно заволодіти їх грошима і він погодився. Цього ж дня, інша особа з метою незаконного заволодіння грошима цих осіб - громадян іноземних держав шляхом обману повідомила про свій намір ще одній особі з пропозицією спільно діяти і вона погодилася. Крім того, 28 березня 2015 року інша особа, після досягнення домовленості на спільне вчинення з ОСОБА_6 та іншою особою злочину, умисно, повідомив про свій намір ще одну особу, з яким підтримував дружні стосунки, на що той погодився, а саме на пропозицію іншої особи про спільне заволодіння грошових коштів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Після цього, інша особа запропонував ще одній особі спільно з вищевказаними особами заволодіти грошовими коштами іноземців, який на його пропозицію погодився. ОСОБА_6 та інші особи 28 березня 2015 року, умисно, з корисливих мотивів, заздалегідь домовившись про спільне заволодіння грошовими коштами іноземців шляхом обману, повідомивши їх нібито про обмеження можливості перебування на території України та продовження навчання, у зв`язку з нібито виявленням у них наркотичних засобів, близько 17 години, на автомобілі Mitsubishi, прибули в АДРЕСА_1 . Після того, на виконання домовленості ОСОБА_6 зайшов до будинку, що за вищевказаною адресою, де перебували громадянин Сербії ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Надалі, близько 18 години, інші особи, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 та його брата, створюючи нібито законні підстави для проведення перевірки щодо нібито незаконного придбання та зберігання ними наркотичних засобів, зайшли в будинок за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи в будинку інші особи повідомили ОСОБА_16 та його брата ОСОБА_17 про перевірку інформації щодо незаконного придбання та зберігання ними наркотичних засобів.

ОСОБА_16 та ОСОБА_18 вважаючи інших осіб працівниками міліції, не знаючи законодавства України, щоб уникнути можливого притягнення їх до передбаченої законом відповідальності за нібито незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, не повідомлення про їх поведінку в навчальний заклад, запропонували їм грошові кошти в сумі 1400 грн., на що вони погодились та отримали від ОСОБА_16 вищевказані грошові кошти. Надалі, цього ж дня, близько 18 год. 30 хв. за вищевказаною адресою прибула знайома ОСОБА_16 , якій інші особи умисно, з метою скриття заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 в сумі 1400 грн. та маючи умисел на заволодіння їх грошовими коштами у більшій сумі, повідомили, що встановили факт незаконного придбання та зберігання ОСОБА_16 та ОСОБА_19 наркотичних засобів і це призведе до припинення їх перебування на території України та продовження навчання. Надалі, ОСОБА_20 не знаючи про домовленість ОСОБА_6 та інших осіб на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 , на його прохання та згоду, вважаючи їх дії законними, з метою недопущення негативних для ОСОБА_16 та його брата наслідків у вигляді припинення перебування на території України та продовження навчання, запропонувала їм грошові кошти в сумі 500 доларів США, на що вони погодились. Проте довідавшись, що ОСОБА_21 та його брат вказаної суми грошових коштів не мають, за їх погодженням і для них, запропонувала грошові кошти в сумі 7000 грн., які може позичити в свого знайомого ОСОБА_22 , на що вони також погодилися. Тоді, цього ж дня, інші особи та ОСОБА_20 автомобілем направилися до знайомого ОСОБА_20 - ОСОБА_22 , де по дорозі одна особа вийшла з автомобіля, а інші особи прибули разом з ОСОБА_20 до ОСОБА_22 , що в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_20 позичила 7000 гривень. Після цього, повернувшись до автомобіля, в якому на той час перебували інші особи, та рухаючись по вул. Руська, що в Тернополі, біля 19 години, ОСОБА_20 вищевказані грошові кошти в сумі 7000 грн., за попереднім погодженням з ОСОБА_16 , передала іншій особі та вийшла з автомобіля. Надалі ОСОБА_6 та інші особи грошові кошти в сумі 8400 грн. поділили між собою та витратили на власні потреби.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_12 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З обвинувального акта вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, тобто умисне заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В контексті ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є нетяжким.

Підставою звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків притягнення винної особи до кримінальної відповідальності та відсутність обставин, що зупиняли їх перебіг. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, тому закон гарантує обвинуваченому право заперечувати проти закриття провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності і те, що вона не є реабілітуюча та наслідки прийняття судом такого рішення. Просить задовільнити клопотання і звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Сторона обвинувачення та інші учасники заперечень не заявили.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставини передбаченої ч. 1 ст.49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого.

Початком перебігу строку давності є день, коли було вчинено кримінальне правопорушення. В обвинувальному акті вказано, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 березні 2015 року. Отже, з дня вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке відноситься до нетяжких злочинів, минуло більше п`яти років, обвинувачений до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК строків не вчинив нового злочину. Стороною обвинувачення не надано суду доказів про обставини, внаслідок яких зупинявся або переривався перебіг строків давності.

Враховуючи наведене клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України, на підставі 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності закриття стосовно нього кримінального провадження в цій частині підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 12, 44, 49 КК України, 284 -286, 392, 395 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання сторони захисту задовільнити, ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження в цій частині стосовно нього закрити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний Тернопільської області суд протягом семи днів з дня її оголошення.

CуддяОСОБА_1