Справа № 357/2795/22
У Х В А Л А
26.04.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України разом з угодою про визнання винуватості від 14.04.2022.

Прокурор, захисник та обвинувачений просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до висунутого ОСОБА_5 обвинувачення в обвинувальному акті складеному та затвердженому 14.04.2022 у встановленому законом порядку «відповідно до наказу № 11/ОС-21 від 29.01.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».
Наказом державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» № 187/ОС від 31.12.2020 «Про особовий склад» ОСОБА_5 присвоєно первинне спеціальне звання рядового внутрішньої служби. Таким чином, маючи спеціальне звання рядового внутрішньої служби та в силу вимог Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу, при цьому, постійно здійснюючи функції представника влади і у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду є службовою особою правоохоронного органу.
Крім того, відповідно до розписки від 01.02.2021 при призначенні на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_5 попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 307-309 КК України, про що свідчить підпис останнього.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2021 року, з метою власного незаконного збагачення, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів у місця позбавлення волі, а саме серед ув`язнених осіб в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у точно невстановлений слідством час, не пізніше квітня 2021 року, перебуваючи у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним, що ув`язнений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вживає наркотичні речовини, домовився з останнім про придбання та подальшу передачу ув`язненому наркотичного засобу метадон (фенадон) за грошові кошти у сумі 250 гривень.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, однак, не пізніше 16.04.2021, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою збуту наркотичних речовин придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб - метадон (фенадон).
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел таємного збуту наркотичних засобів в місцях позбавлення волі, усвідомлюючи, що занесення на територію охоронюваної зони виправної установи наркотичних засобів є протиправним, взяв 12 (дванадцять) запаяних полімерних пакунків з наркотичним засобом - метадоном (фенадон) до підкладки форменого одягу, який одягнув на себе та цим самим зберігав при собі наркотичний засіб з часу придбання до 16.04.2021 включно, а саме до часу вилучення зазначеного наркотичного засобу за адресою ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35) Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів.
Крім того, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та з метою збуту наркотичних речовин у місцях позбавлення волі, розуміючи протиправність своїх дій та достовірно знаючи, що у підкладці його форменого одягу знаходяться 12 (дванадцять) запаяних полімерних пакунків з наркотичним засобом - метадоном (фенадон), пройшов повз контрольно- пропускний пункт ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» та проніс згортки на її територію з метою подальшого збуту наркотичних засобів засудженому ОСОБА_7 .
Однак, того ж дня, 16.04.2021, близько 08 год. 47 хв. працівниками оперативного відділу ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)»
ОСОБА_5 , а також інших працівників установи, зупинено на території установи та запрошено для проведення поверхневого огляду. В подальшому, ОСОБА_5 , розуміючи, що його буде викрито під час поверхневого огляду, на пропозицію працівників оперативного відділу ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» видати заборонені речі, видав 12 згортків зеленого кольору з кристалічною речовиною білого кольору невідомого походження та інші заборонені речі.
Згідно з висновком експерта, надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 1,414 г.
Також, згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метадон (фенадон) віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, маючи на меті збут наркотичного засобу - метадон (фенадон) у місцях позбавленні волі, а саме ув`язненому ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_7 за адресою ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35) Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16. не довів до кінця кримінальне правопорушення з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в закінченому замаху на збут наркотичних засобів в місцях позбавлення волі.
Відповідно до наданої суду угоди від 14.04.2022 формулювання обвинувачення має наступний дослівний зміст:
«Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у точно невстановлений слідством час, не пізніше квітня 2021 року, перебуваючи у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним, що ув`язнений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вживає наркотичні речовини, домовився з останнім про придбання та подальшу передачу ув`язненому наркотичного засобу метадон (фенадон) за грошові кошти у сумі 250 гривень.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, однак, не пізніше 16.04.2021, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою збуту наркотичних речовин придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб - метадон (фенадон).
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел таємного збуту наркотичних засобів в місцях позбавлення волі, усвідомлюючи, що занесення на територію охоронюваної зони виправної установи наркотичних засобів є протиправним, взяв 12 (дванадцять) запаяних полімерних пакунків з наркотичним засобом - метадоном (фенадон) до підкладки форменого одягу, який одягнув на себе та цим самим зберігав при собі наркотичний засіб з часу придбання до 16.04.2021 включно, а саме до часу вилучення зазначеного наркотичного засобу за адресою ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35) Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, а також ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, тобто в закінченому замаху на збут наркотичних засобів в місцях позбавлення волі.
Таким чином суд констатує, що угода, у якій викладене формулювання обвинувачення, не відповідає висунутому ОСОБА_5 у встановленому законом порядку обвинуваченню, суперечить вимогам ч. 1 ст. 472 КПК України.

В угоді не розмежовано та не конкретизовано, які з наведених в угоді дій кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України, а які за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, що є неприпустимо.

Крім того, відповідно до п. 3 умов угоди ОСОБА_5 у зв`язку із вчиненням ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України, узгоджено призначення покарання із застуванням ст. 69 КК України «більш м`якого ніж передбачено законом».

Водночас сторони узгодили призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України з урахуванням статті 69 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна та за ч. 1 ст. 307 КК України з урахуванням статті 69 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд констатує, що незважаючи на те, що сторони дійшли згоди на призначення більш м`якого виду покарання ніж передбачене законом, визначили основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, тобто визначене фактичне покарання є більш суворим ніж визначене п. 3 та не відповідає умовам угоди і водночас погіршує правове становище обвинуваченого.

В угоді як пом`якшуючі покарання обставини вказуються:

1)за п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилося у наданні «показів» про обставини кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, співпраця зі слідством у розкритті інкримінованих йому злочинах;

2)за ч. 2 ст. 66 КК України проходження служби на посаді старшого стрільця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24.02.2022 під час військової агресії Російської Федерації проти України та вагомий внесок у фінансування Збройних сил України, а саме внесення коштів у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень згідно з квитанцією № 13 від 14.04.2022.

Виходячи зі змісту висунутого обвинувачення, яке зводиться до того, що в ході досудового слідства не встановлено час, місце та спосіб, особу, у якої обвинувачений придбав наркотичний засіб, суд не знаходить підстав для визнання як пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином положення ст. 69 КК України передбачають можливість перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті лише за наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин тобто двох і більше.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

За таких обставин умови угоди суперечать вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Враховуючи, що угода укладена під час досудового розслідування суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити, а кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у затвердженні угоди від 14.04.2022 року про визнання винуватостіу вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України, між сторонами судового провадження прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідування Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000058 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28.04.2022 року о 09 год. 15 хв.

СуддяОСОБА_1