ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/2420/22

Номер провадження 1-кп/495/628/2022

20 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський в режимі видеоконференції кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000297 від 08 березня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 0 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Южно-Сухокумськ міста Кізляр Дагестана Російської Федерації , ромської національністі, громадянки України ,раніше судимої :

- 28 грудня 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,

не заміжньої маючого на утриманні 7 неповнолітніх дітей ,з неповною середньо освітою,не працючої ,яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Райлянка Саратського району Одеської області , рома за національністю ,громадянина України , раніше не судимого , не одруженого не маючого на утриманні неповнолітніх дітей з неповною середньо освітою,не працючого ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_5

обвинувачені- ОСОБА_3 ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_3 ОСОБА_4

потерпілий - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента України та Верховного головнокомандуюча ОСОБА_8 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Законом України " Про затвердження Указу Президента України " Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02. 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України на всій теріторії України запроваджено воєнний стан з 05:30 годин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

08 березня 2022 рокув денний час доби обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходячись у невстановленому в ході досудового слідства місці,усвідомлюючи та розуміючи про об`явлення воєнного стану на теріторії України ,з метою використання воєнного стану для отримання можливості наживи за рахунок розкрадання чужого майна-майна осіб,які евакуюються з теріторії можливого проведення бойових дій,вступили у протиправну змову між собою, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном на теріторії села Старокозачого Білгород-Дністровського району Одеської області.

Так, 08 березня 2022 року приблизно в 14 годин 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою спільно з обвинуваченим ОСОБА_9 керуючись одним єдиним корисливим умислом, спрямованім на таємне викрадення чужого майна,з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, будучи впевненими що їх дії залишаться непоміченими сторонніми особами,проникли на теріторію домоволодіння АДРЕСА_1 .

Знаходячись у дворі данного домоволодіння обвинувачена ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таймного викрадення чужого майна з проникненням у житло потерпілих, пошкодили вікно домоволодіння,через яке таємно проникли до чужого для них житлового будинку АДРЕСА_1 , звідки умисно,таємно за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло викрали майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме:

-дитячий самокат " BESTSCOOT" вартістю 585 гривень,

-мікрохвильову піч "GORENJE" вартістю 2340 гривень,

-дитячий велосіпед " DIAMONDMEGANGA " вартістю 855 гривень,

-пральну машинку " Донбас-4" вартістю 855 гривень,

-шуруповерт " MAKITA " вартістю 2370 гривень,

-набір головок та ключів вартістю 603 гривні, а всього майна на загальну сумму 8013 гривень,заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

Далі,з метою доведення до кінця свого протиправного умислу,спрямованого на викрадення чужого майна, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрадене майно перенесли до належного потерпілому ОСОБА_7 автомобілю марки ВАЗ-2112 державний номерний знак НОМЕР_1 який вони побачили во дворі данного будинку АДРЕСА_1 перед вчиненням крадіжки та який попередньо домовилися використати для заволодіння та транспортування викраденого майна з метою отримання можливості розпоряджатись ним на власний розсуд,усвідомлюючи що іншим шляхом досягти цього не можливо та враховуючи можливість незаконного заволодіння транспортним засобом при визначення обсягу чужого майна як об*єкта свого злочинного посягання.

Далі, користуючись тим,що їх дії залишаються непоміченими ,обвинувачена ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 таємно, умисно,з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ,шляхом запуску ключем запалювання (який знаходився в замку запалювання) двигуна автомобіля ,обвинувачений ОСОБА_4 який сів за кермо автомобіля,та обвинувачена ОСОБА_3 умисно ,шляхом проникнення у інше сховище, незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_7 автомобілем марки ВАЗ 2112 державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 78 116 гривень ,на якому обвинувачені разом з викраденим майном з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився їх допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених . Обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.4 та 289 ч.2 КК України визнала повністю та пояснила суду,що дійсно 08 березня 2022 року вона разом з обвинуваченим ОСОБА_4 знаючи по те,що в країні запроваджено воєнний стан, вирішіли здіснити крадіжку з будинку потерпілого ОСОБА_7 з яким вони проживають в одному селі. Для чого вони в денний час доби 08 березня 2022 року прийшли до будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння, вони впевнились що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна будинку проникли в будинок, звідкіля викрали микрохвильову піч, пральну машинку,дитячі велосипед та самокат,шуруповерт. Все викрадене майно вони поклали до автомобіля потерпілого,який знаходився во дворі, ключі від автомобіля знаходилися в замку запалювання, після чого з викраденим майном залишили місце злочину, але проїхали по селу кілька десятків метрів та були затримані сусядями потепілого. В скоєному щиро розкаялася.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.4 та 289 ч.2 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно 08 березня 2022 року він разом з обвинуваченою ОСОБА_3 знаючи по те,що в країні запроваджено воєнний стан, вирішіли здіснити крадіжку з будинку потерпілого ОСОБА_7 з яким вони проживають в одному селі. Для чого вони в денний час доби 08 березня 2022 року пришли до будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння вони впенились що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна будинку проникли в будинок, звідкіля викрали микрохвильові піч, пральну машинку,дитячі велосипед та самокат,шуруповерт. Все викрадене майно вони поклали до автомобіля потерпілого- ВАЗ 2112 ,який знаходився во дворі, ключі від автомобіля знаходилися в замку запалювання,він сів за руль вказаного транспортного засобу після чого з викраденим майном залишили місце злочину,але проїхали по селу кілька десятків метрів та були затримані сусядями потепілого. В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинувачених, суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 , ч.2 ст. 289 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинувачених, які надали точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин вони вчинили злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинувачених не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченими.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях та кваліфікує їх дії за ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна ,вчинене за попередною змовою групою осіб з проникненням в житло,вчинене в умовах воєнного стану та за ч.2 ст. 289КК України- незаконне завалодіння транспортним засобом,вчинене за попереднью змовою групою осіб,поєднане з проникнення в інше сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування потерпілому заподяної майнової шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування потерпілому заподяної майнової шкоди шляхом повернення викраденояго майна.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відносить використання обвинуваченим умов воєнного стану під час незаконного заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить використання обвинуваченим умов воєнного стану під час незаконного заволодіння транспортним засобом.

Стосовно призначення обвинуваченим покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченим покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їм покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчинених нею кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно , має на утриманні 7-хі неповнолітніх дітей , ії вік та стан здоров`я, та враховує що під час знаходження під вартою обвинувачена перенесла тяжке захворювання , те що вона раніше судима, вчинила кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів , ії каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 є судимою особою, має постійне місце мешкання, негативно характеризується, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та ії ставлення до скоєного, а саме те, що вона розкаялася у скоєному та сприяла розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій статей,за якими кваліфіковані ії дії, та можливість ії звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. ст. 75,76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно ,не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, вчинив кримінальні правопорушення,які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, негативно характеризується за місцем проживання , а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину,майнова шкода потерпілому повністю відшкодована шляхом його повного повернення, тобто тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченими злочину не настало, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій статей,за якими кваліфіковані його дії, та можливість його звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. ст. 75,76 КК України.

Крім того , суд вважає за необхідне при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 застосувати ч.1 ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків, а саме: вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 грудня 2021 року,згідно до якого ОСОБА_3 була засуджена за ст. 125 ч.2 КК України до покарання в вигляді 200 годин громадських робіт, та вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2022 року, перевевши менш суворий вид покарання в більш суворий,виходячи із співвідношення ,що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт.

Судові витрати по справі -витати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в розмірі 4204 гривні 51 коп., а саме:

- судово- транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 1372 гривні 96 коп.

-судової товарознавчої експертизи в сумі 2831 гривня 55 коп. слід стягнути солідарно з обвинувачених.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по справі, а саме: дитячий самокат " BESTSCOOT" , мікрохвильову піч "GORENJE" ,дитячий велосіпед " DIAMONDMEGANGA " ,пральну машинку " Донбас-4" шуруповерт " MAKITA " , набір головок та ключів, автомобіль марки ВАЗ 2112 державний номерний знак НОМЕР_1 ,на які накладений арешт згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2022 року та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 слід залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю, знявши арешт на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ,шляхом часткового складання призначених за сукупністю злочинів покарань , ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю вироків, а саме: вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 грудня 2021 року,згідно до якого ОСОБА_3 була засуджена за ст. 125 ч.2 КК України до покарання в вигляді 200 годин громадських робіт, та вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2022 року, перевевши менш суворий вид покарання в більш суворий,виходячи із співвідношення ,що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт та остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у вигляді 5 років 1 місяць 10 днів позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий термін у 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Міру покарання засудженої ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженої ОСОБА_3 -тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор"скасувати ,звільшивши ії з-під варти негайно в залі суду.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених за сукупністю злочинів покарань , остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 -тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор"скасувати ,звільшивши його з-під варти негайно в залі суду

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати по справі -витати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в розмірі 4204 гривні 51 коп.

Речові докази по справі, а саме: дитячий самокат " BESTSCOOT" , мікрохвильову піч "GORENJE" ,дитячий велосіпед " DIAMONDMEGANGA " ,пральну машинку " Донбас-4" шуруповерт " MAKITA " , набір головок та ключів, автомобіль марки ВАЗ 2112 державний номерний знак НОМЕР_1 ,на які накладений арешт згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2022 року та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 -залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю ,знявши арешт на вказане майно.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1