Справа № 708/251/22
Провадження № 1-кп/708/29/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене 12.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078, за яким:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Розанівка Новобузького району Миколаївської області, громадянин України, не працюючий, одружений, який має на утриманні одну малолітню дитину, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:
-вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 02.12.2021 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин,
обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у вересні місяці 2021 року на березі річки Тясмин на околиці с. Худоліївка Медведівської ТГ Черкаського району Черкаської області, біля території колишнього місця знаходження ферми, незаконно зірвав одну рослину коноплі разом з гілками та листям, яку переніс до житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , де дану рослину зберігав у приміщенні літньої кухні, та у подальшому переніс її до житлового будинку та залишив біля плити, після чого частину листя подрібнював та вживав час від часу шляхом куріння за допомогою саморобного пристрою, а решту речовини продовжував зберігати для власних потреб у зазначеному місці без мети збуту. Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбав та незаконно зберігав без мети збуту у житловому будинку за місцем свого проживання речовину рослинного походження, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину становить 15,09 грам.
Він же, 11.01.2022 о 21 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись неподалік автозаправної станції «SHELL», № 7002, що розташована за адресою: вул. Черкаська, буд. 60 в м. Чигирині Черкаського району Черкаської області, відкрито, очевидно по відношенню до ОСОБА_5 , зухвало і свідомо, не зважаючи на присутність останньої, шляхом ривка, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, заволодів її особистим майном, а саме: жіночою сумкою марки «LACK SHERRY`S», вартістю 260 грн., жіночим гаманцем марки «BALISA» вартістю 290 грн., мобільним телефоном марки «XIAOMI REDMI 3S 2/16 GB GOLD» вартістю 810 грн., косметичним засобом - бальзамом для тіла багатофункціональним захисним «ORIFLAME TENDER CARE PROTECTING BALM 15 ML» вартістю 30 грн., а всього заволодів майном потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 1 390,00 грн., чим завдав останній збитків на вказану суму.
За наведених обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі. Підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме: час, місце, мету та спосіб їх вчинення, викладені в обвинувальному акті. Окремо пояснив, що 11.01.2022 через побутову сварку із дружиною остання викликала працівників поліції. Прибувши за місцем їх проживання вони відібрали у дружини пояснення та відвезли його до відділку поліцейської діяльності у м. Чигирин для складення адміністративних матеріалів щодо виявленого порушення. Після їх складення повідомили, що він може їхати додому. Але вже був пізній час, на вулиці був сильний мороз, ОСОБА_4 не мав відповідного одягу та грошових коштів для того, щоб доїхати додому. Тому кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України він вчинив виключно з метою здобуття можливості доїхати додому. Серед викрадених у потерпілої речей він знайшов грошові кошти у сумі близько 500 грн., за які попросив невідому йому особу довезти його до місця проживання у с. Худоліївка. Після приїзду працівників поліції цього ж дня він їм віддав паспорт потерпілої та інші речі, які збереглись. Згодом повернув потерпілій всі грошові кошти. Крім того, під час обшуку у будинку за місцем його проживання була виявлена наркотична речовина конопля, яку восени він зірвав, висушив та зберігав за місцем свого проживання та періодично вживав. Вину визнав та розкаявся, зробив для себе відповідні висновки. Також пояснив, що після цих подій спиртні напої не вживає, хоче виправитися. Просив суд суворого його не карати.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила викладені у обвинувальному акті обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України, зокрема час, місце та спосіб їх вчинення. Також підтвердила, що обвинуваченим їй всі збитки були відшкодовані, вона пробачила ОСОБА_4 та щодо виду і міри покарання поклалась на розсуд суду. Окремо зазначила, що на суворому покаранні не наполягає.
За таких обставин суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 по епізоду злочинної діяльності за ч. 1 ст. 309 КК України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття. У свою чергу обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Зазначену у обвинувальному акті обставину, передбачену п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме вчинення проступку особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд не визнає обтяжуючої по даному епізоду злочинної діяльності, оскільки виходячи з обставин справи та суті пред`явленого обвинувачення по епізоду злочинної діяльності за ч. 1 ст. 309 КК України, суд не вбачає зв`язку названої обставини, зокрема перебування у стані алкогольного сп`яніння 11.01.2022, із вчиненням інкримінованого проступку. Такі висновки суду узгоджуються із висновками, наведеними у п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 по епізоду злочинної діяльності за ч. 1 ст. 186 КК України відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.
При цьому суд ураховує обставини вчинення злочину за ч. 1 ст. 186 КК України, зокрема перебування ОСОБА_4 у вечірній час у значній віддаленості від місця постійного проживання, відсутність громадського транспорту у цей час, відсутність у нього необхідного одягу та грошових коштів та наявні станом на 11.01.2022 погодні умови, зокрема низьку температуру атмосферного повітря, через що у нього були обґрунтовані хвилювання щодо свого життя та здоров`я, а також мету заволодіння ним чужими грошовими коштами оплата витрат на дорогу додому.
Оцінюючи наявність такої обставини як - збіг тяжких життєвих, сімейних та інших обставин, суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22.12.2020 у справі № 552/517/19, зокрема, що за змістом пункту 5 частини 1 статті 66 КК України учинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих життєвих обставин, це поєднання істотних для особи чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, що негативно впливають на основні сфери її життя (особисте або сімейне життя, професійна діяльність, освіта, тощо). До них можуть бути віднесені тяжка хвороба, безробіття, смерть близької особи, дія наслідків стихійного лиха та ін. Тобто обставини, які зумовлюють у винного стан підвищеної нервозності, страху, переживання тощо, що визначило вчинення ним кримінального правопорушення.
Зазначену у обвинувальному акті обставину, передбачену п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд не визнає обтяжуючої по даному епізоду злочинної діяльності, оскільки виходячи з обставин справи та суті пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України, суд приходить до переконання, що стан алкогольного сп`яніння безпосередньо не пов`язаний із вчиненням вказаного злочину, оскільки безпосередньою причиною вчинення злочину був збіг тяжких обставин. Такі висновки суду узгоджуються із висновками, наведеними у п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання, за якої прокурор вважав необхідним призначення покарання у виді штрафу; відношення обвинуваченого до вчиненого (наявність каяття); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується негативно; наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує досудову доповідь органу пробації, під час складення якої встановлено високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та високий ризик імовірної небезпеки для суспільства.
За таких обставин суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання, за якої прокурор вважав необхідним призначення покарання у виді арешту; позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні; відношення обвинуваченого до вчиненого (наявність каяття, відшкодування збитків); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; обставини вчинення злочину та його мету оплата витрат на дорогу додому; особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується негативно; наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує досудову доповідь органу пробації, під час складення якої встановлено високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та високий ризик імовірної небезпеки для суспільства.
За таких обставин суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді арешту строком на 1 місяць.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити шляхом шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначення остаточного покарання у виді арешту строком 1 місяць. Такі міркування суду базуються на висновках, наведених у п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями).
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеною статтею 50 Кримінального кодексу України мети покарання.
Ураховуючи, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу сторонами кримінального провадження заявлено не було, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати на залучення експертів на загальну суму 3 089,16 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень);
за ч. 1 ст. 186 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_4 затримати та взяти під арешт.
Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під арешт.
Речові докази:
- предмет подібний до пристрою для куріння, який поміщено до спеціального пакету та опечатано биркою № 7697584; речовину рослинного походження у висушеному стані, яка поміщена до поліпропіленового мішка та опечатано биркою № 7697583; скляну пляшку з написом «FOX», поміщену до спеціального пакету SUD № 2093095 - знищити;
- мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 3S 2/16 GB GOLD», косметичний засіб - бальзам для тіла багатофункціональний захисний «ORIFLAME TENDER CARE PROTECTING BALM 15 ML», паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, свідоцтво, довідку про групу крові, гаманець марки «BALISA» з чотирма кредитними картами та візитівками, жіночу сумочку марки «LACK SHERRY`S», ручку до сумки, таблетки, грошові кошти в сумі 17 грн. (сімнадцять гривень), речі із сумки, поміщені до спеціального пакету SUD № 3086345 та передані на зберігання потерпілій залишити за належністю у ОСОБА_5 .
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 3 089,16 грн. (три тисячі вісімдесят дев`ять гривень 16 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку вручити обвинуваченому і прокурору негайно після проголошення.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1