Єдиний унікальний номер 205/343/22
У Х В А Л А

01 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_3 про скасування арешту на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

З підстав, викладених в заяві, просить суд скасувати арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , накладений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2010 року у кримінальній справі № 1-103/2010.

Від ОСОБА_3 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали заяви, та матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2010 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2014 року, звільнено ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2010 року, у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

При цьому, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 просить зняти арешт з нерухомого майна. Однак, на це майно, в рамках розгляду кримінальної справи арешт не накладався.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_3 просить суд зняти арешт з нерухомого майна, на яке арешт не було накладено у встановленому законом порядку, суд, за таких обставин, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту на нерухоме майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1