Справа № 151/130/22
Провадження №11-кп/801/685/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000054 від 11.02.2022 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.05.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 2059 гривень 44 копійки, а саме :
- на проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-22/2486-ІТ від 08 березня 2022 року в сумі 1201 гривень 34 копійки;
- на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/102-22/2217-ІТ від 06 квітня 2022 в сумі 858 гривень 10 копійок.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 100 000 (сто тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 витрати на правову допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.
В іншій частині цивільного позову відмовлено.
Вирішено питання з накладеним арештом.

За участю прокурора ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 11 лютого 2022 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_7 , керуючи справним автомобілем марки "УАЗ 31512", державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Вербка по вул.Потайна, Гайсинського району Вінницької області, навпроти будинку №88, під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та обмежену видимість у напрямку руху, в момент засліплення сонцем не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалася проїзною частиною в попутному напрямку. В результаті отриманих травм ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійних ран на голові та нижніх кінцівках, саднин та синців на шкірі обличчя, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, переломовивих 6-7 шийних хребців з частковим розривом та здавленням спинного мозку, непрямих переломів 3-7 ребер з права та 6 ребра зліва, закритого перелому обох кісток правої гомілки, масивних крововиливів у м`які тканини поперекової ділянки та сідниць. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок комбінового-спинального-травматичного шоку, який розвинувся внаслідок тупої сочетаної автотравми шиї, груді та правої гомілки, що супроводжувалось переломовивихами 6-7 шийних хребців з частковим розривом та здавленням спинного мозку, численними непрямими переломами ребер та закритого перелому обох кісток правої гомілки. Вищевказана тупа сочетана автотравма відповідно до висновку судово-медичної експертизи №15 від 04 березня 2022 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та стоїть у прямому-причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-22/2217-ІТ від 06.04.2022 гальмівна система та рульове керування автомобіля "УАЗ 31512", державний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування та робочої гальмівної системи на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникли до ДТП та могли б впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/2486-ІТ від 08.03.2022, дії водія автомобіля марки "УАЗ 31512", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.п. 12.2, 19.3 Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній обстановці водій автомобіля "УАЗ 31512", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання п.19.3 Правил дорожнього руху України.
В ситуації, яка склалася, в діях ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.19.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п.12.2, 19.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
п. 12.2 - "У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги";
п. 19.3 - "У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення".

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок, а саме, відмовити потерпілій ОСОБА_8 в задоволенні цивільного позову в повному обсязі та в стягненні витрат на правову допомогу в повному обсязі.
Також звільнити ОСОБА_7 від оплати процесуальних витрат, які слід компенсувати за рахунок коштів державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд при призначенні обвинуваченому покарання і вирішенні цивільного позову не врахував факту грубого порушення вимог ПДР допущених самою потерпілою ОСОБА_10 , а також положень ч. 2 ст. 1193 ЦК.
Також не враховано, що ОСОБА_7 добровільно передав потерпілій ОСОБА_8 40000 грн, є людиною похилого віку, важко хворіє та сам потребує дороговартісного лікування, на що витрачає майже всі пенсійні кошти, а інших доходів не має.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що документально підтверджують надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_11 та вид наданої правової допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 , будучи повідомленими не з`явилися на апеляційний розгляд, потерпіла ОСОБА_8 просила здійснювати розгляд у її відсутність, заперечуючи проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки погоджується з вироком суду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Вирок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі, апеляційний суд також не встановив істотних порушень норм КПК, які би слугували підставою для скасування вироку.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом обґрунтовано задоволено частково цивільний позов на користь потерпілої ОСОБА_8 , яка погодилася з даним рішенням.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що судом першої інстанції не враховано факту грубого порушення вимог ПДР потерпілою ОСОБА_10 не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, оскільки такі дані відсутні в описовій частині обвинувачення, з яким поводився обвинувачений, у зв`язку з чим розгляд відбувався на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Щодо не врахування факту добровільної передачі потерпілій ОСОБА_8 40 тисяч грн, то дана обставина врахована судом і фактично дана сума є відшкодуванням матеріальної шкоди, пов`язаної з похоронами і ритуальними послугами.

Задовільняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково, суд першої інстанції врахував ці обставини на які посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Не знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги, що відсутні докази, які підтверджують надання правової допомоги потерпілий ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_11 , оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні договір про надання правничої допомоги від 26.04.2022, укладений між адвокатом ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , та ордер від 26.04.2022 про отримання адвокатом від ОСОБА_8 гонорару в сумі 2000 грн.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з обвинуваченого на користь потерпілої зазначені витрати.

Апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від сплати процесуальних витрат, шляхом компенсації їх за рахунок коштів державного бюджету України, оскільки обвинувачений отримує пенсію, а зазначений розмір процесуальних витрат не є значним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.05.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4