УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року

м. Київ

справа №947/35595/20

провадження №51-2048ск22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого Голубицького С. С.,

суддів Антонюк Н. О., Яновської О. Г.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року,

встановив:

Вказаною ухвалою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000866 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК, було повернуто особі, що її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції через істотне порушення цим судом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень вимог кримінального процесуального закону, а саме, пунктів 14, 17 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 21, ч. 2 ст. 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Вказує, що наведені порушення призвели до незаконного обмеження апелянта в реалізації права доступу до суду апеляційної інстанції

та оскарження судового рішення, яке стосується його прав та інтересів. Зазначає, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, що належить ГО «ВМСОТРЛ», та заборонено будь-яким особам розпоряджатись будь-яким чином зазначеним об`єктом майна та використовувати його, а також заборонено вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек та проводити

дії щодо реєстрації (перереєстрації), об`єднання чи поділу зазначеного об`єкту нерухомого майна, заборонено проводити в ньому будь-які будівельні роботи (реконструкцію, поточний ремонт, капітальний ремонт, тощо). Вказує,

що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду

від 31 травня 2021 року поновлено його право, як обраного конференцією

від 26 жовтня 2020 року директора ГО «ВМСОТРЛ». Однак, внаслідок незаконного запровадження слідчим суддею заборони проведення відповідних реєстраційних дій щодо ГО «ВМСОТРЛ», виконання вказаної постанови господарського суду стало неможливим. А тому вважає, що він має право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копію судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Як убачається з доданої до касаційної скарги копії ухвали, апеляційний суд, повертаючи ОСОБА_1 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, послався на положення п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана особою, яка не має права її подавати.

Згідно зі змісту ухвали апеляційного суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав про те, що рішенням позачергової конференції ГО «ВМСОТРЛ»

від 26 жовтня 2020 року його обрано до складу статутного керівного органу ГО «ВМСОТРЛ» - Ради, що підтверджується відповідним протоколом,

Проте, дослідивши зміст вказаного протоколу, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що він не наділяє правом ОСОБА_1 на звернення

до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про арешт майна від 30 липня 2021 року.

Положеннями ч.7 ст.173 КПК встановлено, що право оскаржити судове рішення щодо арешту майна мають право підозрюваний, обвинувачений, треті особи.

Згідно з ч.1 ст.64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.За вимогами частини четвертої цієї норми представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.393 КПК представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження має право на подачу апеляційної скарги - у частині,

що стосується інтересів юридичної особи.

Із судових рішень, доданих до касаційної скарги, вбачається,

що ОСОБА_1 не є керівником громадської організації «ВМСОТРЛ»,

в матеріалах доданих до апеляційної скарги відсутня довіреність, яка б наділяла його правом представляти інтереси вищевказаної громадської організації в суді апеляційної інстанції, а томуне входить до кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу на це рішення.

За таких обставин апеляційною інстанцією прийнято обґрунтоване рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , так як вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Оскільки з касаційної скарги ОСОБА_1 та доданих до неї судових рішень не вбачаються підстави для її задоволення, колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 вересня

2022 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

С. С. Голубицький Н. О. Антонюк О. Г. Яновська