Справа № 573/445/22
Номер провадження 1-кп/573/63/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 12 травня 2022 року за №0000041, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лебедин Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, одруженого, працюючого охоронцем ПАТ «Лебединський насіннєвий завод», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 травня 2022 року, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_5 перебував поряд зі своїм подвір`ям за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час також перебував раніше знайомий йому ОСОБА_4 .

У вказаний період часу на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла словесна сварка з приводу клумби, у ході якої ОСОБА_5 залізним шматком труби наніс ОСОБА_4 один удар по правій нозі в ділянку внутрішньої поверхні колінного суглобу та 1 удар в ділянку верхньої та нижньої губи зліва.

У результаті зазначених умисних протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 такі тілесні ушкодження: синець у ділянці правового колінного суглобу з переходом на внутрішню поверхню верхньої третини правої гомілки, відкрита рана щоки та нижньої щелепної ділянки.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Отже, ОСОБА_5 своїми вищевказаними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування 27 травня 2022 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
27 травня 2022 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою про примирення.
Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. У судовому засіданні ОСОБА_5 зобов`язувався визнати свою винуватість у повному обсязі та виконати умови угоди.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження вказаної угоди.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є проступком.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
Судом з`ясовано, що потерпілий також правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням особи обвинуваченого, який працює і задовільно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на утриманні має неповнолітню дитину-інваліда, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену27 травня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя