Справа №295/6859/22
УХВАЛА
Іменем України

27.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в режимі відеоконференції із ДУ «ЖВК (№4)» заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про зарахування йому періоду його етапування з ВК № 62 м. Черкаси до ВК № 4 м. Житомир, як строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 27.08.2020 по грудень 2020.

Засуджений в судовому засіданні свою заяву підтримав, додатково зазначив, що його етапування було в посиленому режимі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки підстав для зарахування строку етапування до строку покарання не вбачається.

Дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

До ОСОБА_3 було застосовано попереднє ув`язнення в виді тримання під вартою 20.02.2015 року, що підтверджується довідкою інформаційного центру (особова справа а.с.26), яке тривало до 06.05.2015, коли засуджений був звільнений з-під варти в залі суду, що підтверджується вироком від 06.05.2015 року. А вироком від 06.05.2015 року він засуджений за ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

В подальшому вироком Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2015 року, визначивши остаточне покарання в виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. При цьому початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання засудженого ОСОБА_3 .

02.10.2018 року засудженого ОСОБА_3 затримано на підставі розпорядження Білоцерковського міськрайонного суду Київської області про набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_3 у 2022 році вже звертався до суду із клопотання в якому просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.02.2015 по 06.05.2015 та з розрахунку один попереднього ув`язнення за один день покарання за період з 02.10.2018 по 13.11.2018 та за період етапування його з ЧВК № 62 м. Чернігів до ЖВК № 4 м.Житомир з 08.08.2020 по листопад 2020.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2022 (справа №295/3737/22) заяву засудженого ОСОБА_3 задовольнено частково. Зараховано ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2015 року по 06.05.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У іншій частині вимог відмовлено.

При цьому підставою для відмови у задоволенні клопотання в частині зарахування періоду з 02.10.2018 року як попереднього ув`язнення до строку покарання стали висновки суду, що цей період є строком покарання, а не попереднім ув`язненням.

Ухвала набрала законної сили - 03.06.2022.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
У зв`язку із тим, що період з 02.10.2018 року є строком покарання, а не попереднім ув`язненням, а також те, що питання, яке ставить перед судом засуджений про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волівже було розглянуто судом, рішення є обов`язковим для виконання, а тому Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення чи змінювати існуюче, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали 31.10.2022 о 9.00

Суддя ОСОБА_1