ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2211/22 Справа № 211/6393/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року про заміну засудженому

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

покарання у виді штрафу у розмірі 86 700 грн., призначеного вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, на покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 13 днів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року замінено засудженому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 86 700 грн., призначене вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, на покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 13 днів.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що засуджений не сплатив штраф, не виконав умови розстроченого йому покарання у виді штрафу, до суду не зв`явився, розглядом справи не цікавився, квитанції про виконання вироку не надавав, тому йому слід замінити його на інше покарання, а саме у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи та оскаржувану постанову винесено за його відсутності. Зазначає, що з рішення суду не вбачається, із яких міркувань та розрахунків виходив суд при заміні призначеного покарання, та чи враховано розмір штрафу, який ним було сплачено. Звертає увагу, що не може офіційно працевлаштуватись, після введення на території України воєнного стану у зв`язку з великою кількістю переселенців та скрутним матеріальним становищем у державі не може працевлаштуватись, проте працює не офіційно, продовжує мешкати за місцем свого проживання, з часу призначення покарання нових правопорушень не вчиняв.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати ряд питань, в тому числі і питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.
При цьому відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах: 1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення нетяжкого злочину; 2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину; 3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину. Якщо під час розрахунку строку позбавлення волі цей строк становить більше встановлених цією частиною статті меж, суд замінює покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений для злочину відповідної тяжкості цією частиною статті.
Таким чином, суд першої інстанції при розгляді матеріалів стосовно ОСОБА_7 зобов`язаний був з`ясувати: чи сплатив засуджений штраф, призначений йому вироком суду, повністю або частково, чи мав реальні можливості його сплатити, чи можна розцінити викладені в поданні органу пробації факти як свідчення його небажання виконувати призначене йому покарання та стати на шлях виправлення, а також дослідити дані про його особу.
У відповідності до вимог ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, а також повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
На думку апеляційного суду ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.
Як вбачається з матеріалів провадження суд першої інстанції провів судовий розгляд подання начальника Покровського РВ філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області без участі засудженого ОСОБА_7 , лише формально обмежившись посиланням на належні повідомлення останнього про час та місце судового розгляду.
Тобто, суд першої інстанції, вирішуючи питання яким погіршується становище засудженого, не забезпечив реальне здійснення процесуальних прав засудженим ОСОБА_7 в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Згідно ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції мав визначений законом механізм для належного повідомлення особи про судовий розгляд провадження, однак не вжив необхідних заходів.
Аналізуючи обставини розгляду кримінального провадження за відсутністю засудженого, щодо якого вирішувалось питання про заміну покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі, апеляційний суд приходить до висновку, що процесуальні права ОСОБА_7 , в тому числі право на захист, були істотно порушені.
При цьому, забезпечення засудженому права на захист згідно з п. 5 ч. 1 ст. 129 Конституції України є однією із основних засад судочинства, а відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження.
У ст. 20 КПК України закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Проте, судом першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані, оскільки суд першої інстанції розглянув дане подання у відсутність засудженого, не забезпечивши його право на обізнаність про суть подання та права на захист, що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та, у відповідності до п. 3 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Крім того, у випадку здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого, тобто порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, згідно вимог п. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції призначає новий розгляд у суді першої інстанції.
При цьому, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції апеляційний суд відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обставин, викладених у поданні, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими.
Тому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при новому судовому розгляді суд першої інстанції має належно перевірити всі доводи, зазначені в апеляційній скарзі засудженого, дослідити надані сторонами докази, встановленим обставинам дати належну юридичну оцінку, ухвалити у даному кримінальному провадженні законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Виходячи з наведеного ухвала суду підлягає скасуванню, а судове провадження направленню на новий розгляд в суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 86 700 грн., призначеного вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, на покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 13 днів скасувати і призначити новий розгляду суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4