Провадження № 1-кп/742/216/22
Єдиний унікальний № 742/866/22
ВИРОК
Іменем України
18 липня 2022 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000166 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, громадянин України, освіта середня, неодружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В :
1. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
В ніч на 17.02.2022 близько 03 години 00 хв. (точного часу в не встановлено), ОСОБА_3 , умисно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна (грабежу ), перебуваючи у квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного перебування за столом, зняв та надягнув собі на шию належний потерпілому золотий ланцюжок масою 100 грам, 585 проби, вартістю 174556, 70 грн, який висів у ОСОБА_5 на шиї , під приводом поносити з дозволу власника, після чого, через деякий час, розраховуючи скористатися розсіяною увагою потерпілого у зв`язку з вживанням алкоголю, здійснив спробу таємного заволодіння вказаним майном, а саме намагався покинути квартиру ОСОБА_5 разом з золотим ланцюжком, проте потерпілий помітив це та став вимагати повернення ланцюжка, після чого ОСОБА_3 ігноруючи заперечення та чинячи фізичний спротив ОСОБА_5 , який наблизився до нього та намагався силою відібрати свій золотий ланцюжок, покинув помешкання потерпілого разом з викраденим майном.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , що завдало значної шкоди потерпілому.
2. Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення крадіжки ланцюжка, але не погодився з кваліфікацією своїх дій за ч.3 ст.186 КК України, стверджуючи, що він вчинив крадіжку , а не грабіж. Також показав, що він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в квартирі ОСОБА_8 відпочивали та вживали спиртні напої. В розмові на його пропозицію ОСОБА_9 надав йому золотий ланцюжок з хрестиком поносити. Увесь вечір вони вживали спиртні напої . Близько 8 годин ранку він одягнувся і з метою крадіжки ланцюжка пішов з квартири, а ОСОБА_9 побачивши, що він виходить та кричав йому в слід щоб він віддав цепочку, але він не реагував і пішов далі. Відразу ж він продав ланцюжок циганам за 40 тис. гривень, які витратив на лікування матері. Ланцюжок був з хрестиком, але пояснити куди дівся хрестик він не може, оскільки був сильно п`яний. Також повідомив , що не може сказати коли залишив будинок свідок ОСОБА_6 та чи заходив до квартири хтось інший.

Згодом ОСОБА_3 змінив показання і почав стверджувати, що коли він залишав квартиру то його ніхто не бачив.

3. Досліджені в судовому засіданні докази.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він знайомий з обвинуваченим. Одного дня він , обвинувачений та ОСОБА_6 спільно розпивали спиртні напої. В нього на шиї висів хрестик на масивному золотому ланцюжку. Обвинувачений попросив його приміряти його хрестик з ланцюжком на що він погодився і обвинувачений зняв з нього ланцюжок з хрестиком і надів собі на шию. Після чого вони продовжили вживати спиртні напої. Через деякий час обвинувачений зібрався і почав виходити з квартири. Він сказав йому щоб він повернув йому ланцюжок з хрестиком, але він не реагував і направлявся на вихід. Він пішов за обвинуваченим і в прихожій між ними почалася штовханина під час якої обвинувачений його повалив. Вході штовханини хрестик відірвався і залишився в його руках, а обвинувачений з ланцюжком утік. В цей час в квартирі за столом сидів ОСОБА_6 і також кричав в бік ОСОБА_11 щоб той повернув ланцюжок. Коли ОСОБА_12 пішов то він залишився в квартирі з свідком ОСОБА_6 . Через деякий час прийшла його сестра ОСОБА_13 і жінка брата ОСОБА_14 . Після чого його сестра телефонувала до матері ОСОБА_15 і просила повернути ланцюжок.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 в квартирі ОСОБА_8 відпочивали та вживали спиртні напої. На пропозицію ОСОБА_16 . ОСОБА_9 надав йому свій ланцюжок з хрестиком з яким ОСОБА_12 фотографувався. Під ранок коли прийшли дві жінки, а саме сестра ОСОБА_8 та жінка брата він вийшов з квартири , а за ним в прихожій взувався ОСОБА_17 . Більше він нічого не бачив, а лише наступного дня чув як ОСОБА_9 просив у ОСОБА_11 повернути цепочку.

Заява ОСОБА_5 від 19.02.2022 року , якою він повідомив Прилуцький РВП ГУНП в Чернігівській області про те, що ОСОБА_3 з 16.02.2022 по 17.02.2022 в нічний час відкрито заволодів належним йому золотим ланцюжком вагою 100 грамів( а.с.31-34).

Витяг з Єдиного реєстру досудового розслідувань № 0000166 від 19.02.2022 року з якого вбачається, що 19.02.2022 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який повідомив, що в ніч на 17.02.2022 в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , під час відпочинку наглядно знайомий чоловік, відкрито заволодів золотим ланцюжком заявника( а.п.28).
Висновок експерта № СЕ-19/125-22/1743-ТВ від 23.02.2022 року , яким встановлено вартість золотого ланцюжка 585-ї проби масою 100 г станом на 17.02.2022 року становить 174556,70 гривень( а.с. 37-41).
4. Оцінка Суду.
Відповідно до статті 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають подія кримінального правопорушення( час, місце,спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ), винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частина друга статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести ці обставини поза розумним сумнівом.

Відповідно до статті 94 КПК України, оцінка суду має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у тому числі на оцінці кожного доказу, наданого сторонами кримінального провадження. Суд не може ігнорувати надані суду докази лише з тієї причини, що вони ставлять під сумнів версію, запропоновану стороною обвинувачення.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.1.Оцінка доказів з точки зору належності та допустимості.
Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно ч.2 цієї статті КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 цієї статті визначено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; порушення права особи на захист та інше.

У ч.1 ст.89 КПК України визначено, що суд вирішує питання про допустимість доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам з точки зору належності та допустимості , суд визнає їх належними та допустимими, оскільки зібрані відповідно до вимог КПК України .

4.2.Оцінка доказів в з точки зору їх достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності .
Надаючи оцінку показанням потерпілого, щодо обставин заволодіння золотим ланцюжком , а саме після того, як потерпілий добровільно надав ОСОБА_18 ланцюжок з хрестиком ОСОБА_12 намагався залишити квартиру в результаті чого між ним та потерпілим виникла штовханина , в результаті якої ОСОБА_9 відірвав хрестик з ланцюжка, але ОСОБА_12 зміг залишити квартиру разом з викраденим , суд визнає їх достовірними та такими, що узгоджуються з показаннями обвинуваченого , який також підтвердив, що ОСОБА_9 надав йому поносити цепочку разом з хрестиком, але він вирішив її вкрасти і залишив квартиру разом з ланцюжком.
Щодо показань обвинуваченого про те, що ніякої штовханини з потерпілим не було, то суд визнає дані твердження не достовірними, оскільки обвинувачений не зміг суду надати обґрунтовані пояснення за яких обставин хрестик зник з ланцюжка, а натомість потерпілий логічно та послідовно вказав на те, що хрестик він зірвав з ланцюжка під час штовханини з обвинуваченим і такі твердження суд визнає достовірними.
Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_6 , суд констатує, що вони доводять лиши факт вживання останнім разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_19 спиртних напоїв в квартирі ОСОБА_20 , а також добровільне надання ОСОБА_21 . ОСОБА_18 ланцюжка з хрестиком для фотографування, і в цій частині повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого та потерпілого.
Натомість до показань свідка ОСОБА_6 щодо подальшого розвитку подій, суд ставиться критично, оскільки вони є непослідовними та протирічивими, оскільки не узгоджуються з показаннями потерпілого, які судом визнано достовірними, а саме свідок вказав, що він залишив квартиру коли прийшла сестра ОСОБА_20 та дружина його брата і в цей час ОСОБА_12 ще був у квартирі і збирався виходити, натомість потерпілий вказав, що його сестра та дружина брата прийшли пізніше після того, як ОСОБА_12 залишив квартиру, а сам ОСОБА_12 не міг повідомити чи бачив він жінок чи ні.
Суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого про те, що його дії невірно кваліфіковані як грабіж, та визнає, що він здійснив крадіжку ланцюжка , виходячи з наступного.
Чинний КК визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Натомість грабіж відповідно до ст. 186 зазначеного Кодексу - це відкрите викрадення чужого майна. Тобто ці склади злочинів відрізняються за способом їх вчинення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.
Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Враховуючи, що обвинувачений намагався залишити місце проживання потерпілого разом з ланцюжком, а потерпілий намагався перешкодити йому, дану обставину визнав і сам обвинувачений показавши, що в той момент коли він виходив то ОСОБА_9 кричав йому вслід щоб він повернув ланцюжок, тобто заволодіння відбулося відкрито, що і свідчить про вірну кваліфікацію дій обвинуваченого як грабіж.
Змінені показання обвинуваченого в яких останній вказав, що коли він виходив з квартири, то його ніхто не бачив, суд визнає недостовірними, оскільки вони направлені на бажання обвинуваченого уникнути відповідальності саме за ч.3 ст.186 КК України.
За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст. 186 КК України, а саме, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) у великих розмірах.
5. Призначення покарання.
Обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, конкретні обставини справи, а саме спільне вживання алкоголю з потерпілим в квартирі останнього за його запрошенням та добровільне надання обвинуваченому потерпілим ланцюжка , а також висновок органу пробації, яким встановлено, що обвинувачений є єдиним сином та проживає зі своєю матір`ю , яка перенесла інсульт та потребує опіки та догляду і що його перевиховання та виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі при умові здійснення соціально-виховних заходів спрямованих на мотивацію до відмови від вживання алкоголю та влаштування на постійну роботу.

Тому, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим, та перелічені дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі та можливості виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний строк, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Cаме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

6. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_3 на його корить в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 174556,70 гривень .
З урахуванням того, що обвинувачений визнав позовні вимоги повністю, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Враховуючи, що на залучення експерта в даному кримінальному провадженні витрачено 514,86 гривень, останні підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експерт залучався для доведення його вини.

Питання про речові докази по справі, повинно бути вирішено за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири)роки.

Застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3( три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 174556 (сто сімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 70 копійок в рахунок відшкодування шкоди заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 514( п`ятсот чотирнадцять)гривень 86 копійок в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_22