Справа № 446/2573/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/552/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 травня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Запитів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 роки виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків заробітку з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Вирішено питання з речовими доказами, судовими витратами та арештованим майном.

За вироком суду, ОСОБА_7 , 10 жовтня 2021 року близько 02:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Сонячна в напрямку вул. Джерельна в смт. Запитів Львівського району, Львівської області, грубо порушив вимоги «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2011 року №1306, а саме: вимоги п. 1.5., де вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадянам, завдавати матеріальних збитків; вимоги п. 2.3.б, якими передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; вимоги п. 2.9.а Розділу 2, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; а також вимоги п. 12.1. Розділу 12, де вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не обрав безпечної швидкості руху для виконання маневру проїзду лівого повороту дороги, внаслідок чого втратив контроль над керованістю автомобілем марки ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив виїзд на праве, по напрямку свого руху, узбіччя, тобто за межі проїжджої частини, де здійснив зіткнення з нерухомим об`єктом, а саме з мурованим з цегли стовпом огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому головки плечової кістки, закритого багато фрагментарного зламу головки правої плечової кістки з задовільним кістковим фрагментом та відривом великого горбка, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок Кам`янка-бузького районного суду Львівської області від 24 травня 2022 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 роки.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого прокурор вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , місцевий суд порушив вимоги ст.ст. 50, 65, 69 КК України, ст. 370 КПК України та безпідставно призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Наведені у вироку обставини є характеристикою особи обвинуваченого та свідчать про його посткримінальну поведінку, а не є обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Суд, мотивуючи можливість застосування ст. 69 КК України послався на те, що ОСОБА_7 перераховано добровільну пожертву на потреби Міністерства оборони України в сумі 100 000, 00 грн. Водночас, судом критично не оцінено те, що така пожертва зроблена лише 23 травня 2022 року - за день до оголошення рішення у справі, з квитанції про оплату вбачається лише, що кошти перераховано від імені ОСОБА_7 , однак джерело їх походження та дійсна приналежність коштів останньому залишились не встановленими.

При застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України, судом не в повному обсязі оцінено та не враховано суспільну небезпеку скоєного злочину, не обґрунтовано обставин, які істотно знижують тяжкість вчиненого ним діяння, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що обвинувачений керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не може знижувати ступінь суспільної небезпеки особи винуватого, який грубо порушив Правила дорожнього руху України, дозволив собі вживати спиртні напої, керувати транспортним засобом і наражати на небезпеку оточуючих осіб, в тому числі учасників дорожнього руху. Додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого в частині суворого дотримання у подальшому Правил дорожнього руху України.

Наявність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку у цьому кримінальному провадженні не можуть свідчити про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 діяння.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Щодо призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, дані вимоги судом дотримані в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинений злочин, визначаються ст. 69 КК України, згідно з якою суд, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд, обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання, врахував характер злочину, ступінь його тяжкості, обставини вчинення такого, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. До обставин, що пом`якшують покарання, судом віднесено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Приймаючи рішення про застосування ст. 69 КК України, суд дотримався вимог кримінального та процесуального законів та, виходячи із свого внутрішнього переконання, надав об`єктивну оцінку всім обставинам, які мають значення для призначення особі покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема і думку потерпілої ОСОБА_10 , яка претензій до обвинуваченого не мала і не має, просила суворо не карати обвинуваченого, та те, що останній активно займається волонтерською діяльністю через релігійну організацію «Українську баптистку теологічну семінарію Всеукраїнського союзу церков-євангельських християн-баптистів», членом якої являється, конкретні обставини справи.

Суд розмежував і вказав, які саме обставини справи і дані про особу є такими, що пом`якшують покарання, а які з них такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а відтак рішення про застосування ст. 69 КК України є законним та належним чином обґрунтованим.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу прокурора безпідставною та необґрунтованою, такою, що не підлягає до задоволення, і її слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286-1 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4