Справа №991/8514/21
Провадження №11-сс/991/183/22
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2022 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваний ОСОБА_10 не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_9 та апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, раніше не судимого,
за ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2021 року задоволено клопотання детектива: обрано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з часу його затримання і доставки до місця кримінального провадження для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу слідчим суддею за участю підозрюваного або зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід. Підставами для постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, один з яких належить до категорії особливо тяжких; він набув статусу підозрюваного; перебуває у міжнародному розшуку, тобто наявні підстави проводити розгляд справи у відповідності до ч.6 ст.193 КПК України. Також, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: він має реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду на даному етапі досудового розслідування; знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; незаконно вплинути на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
28 грудня 2021 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшли апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_9 та апеляційна скарга захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в яких вони просять ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, постановленою з істотними порушеннями вимог КПК України, а висновки у ній не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Апеляційна скарга захисників підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обґрунтовується тим, що, на їх думку, слідчий суддя дійшов неправильного висновку про набуття ОСОБА_10 статусу підозрюваного, оскільки наявний необґрунтований висновок щодо належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 у кримінальному провадженні. Квартири, на адреси яких надсилались повідомлення про підозру, не належать на праві власності ОСОБА_10 , в них він не зареєстрований та не проживає протягом тривалого періоду. Крім того, в матеріалах справи наявний лист житлово-експлуатаційної служби, відповідно до якого, не вдалось вручити повідомлення про підозру від 22 лютого 2021 року та 15 березня 2021 року у зв`язку із не проживанням ОСОБА_10 за вказаною адресою з 2013 року. Таким чином, недотримання стороною обвинувачення вимог щодо належного повідомлення ОСОБА_10 про підозру свідчить про ненабуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Крім того, вважають, що підозра необґрунтована, так як матеріали, які додані до клопотання, не містять доказів її підтвердження. Вважають, що ОСОБА_10 не оголошений у міжнародний розшук, оскільки відсутні будь-які підстави для такого оголошення. Стороні обвинувачення було відомо, що ОСОБА_10 з 2017 року проживає у Державі Ізраїль, а також відома точна адреса його проживання, він надавав цю інформацію як під час допиту в якості свідка ще в 2017 році, так і після повідомлення про підозру в рамках цього кримінального провадження. Жодних повідомлень про виклик у встановленому законом порядку ОСОБА_10 не отримував, оскільки вони надсилались за неналежними адресами або на адресу адвокатів, після чого самим ОСОБА_10 надсилались клопотання про проведення слідчих дій у порядку міжнародного співробітництва через його проживання за кордоном. На їх думку, необґрунтованість висновку щодо перебування ОСОБА_10 у міжнародному розшуку свідчить і те, що він особисто приймав участь (в режимі відеоконференції) у судовому засіданні щодо розгляду клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування та заявив про бажання та готовність до співпраці зі слідством. Проживання ОСОБА_10 у Державі Ізраїль додатково підтверджується тим, що він має громадянство Держави Ізраїль і з 2017 року перебуває там на консульському обліку із зазначенням постійного місця проживання. 20 січня 2021 року ним були передані зміни щодо місця проживання та вказана нова адреса. Отже, ним у встановленому законом порядку було повідомлено консульські установи про місце свого проживання, про яке знали й органи досудового розслідування. Крім того, відповідно до листа Укрполу, який наданий за запитом НАБ України, вказано на відсутність необхідності оголошення ОСОБА_10 у міжнародний розшук і публікації червоної картки, так як його перебування слідству відоме, а подальше встановлення місцезнаходження можливо шляхом міжнародного співробітництва з Державою Ізраїль. У зв`язку з чим, суд дійшов необґрунтованого висновку про оголошення ОСОБА_10 в міжнародний розшук, так як відсутні підстави для такого оголошення. Також, про встановлення місцеперебування ОСОБА_10 свідчить і те, що вказане клопотання вже було предметом судового розгляду. Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду і слідчим суддею встановлено законне проживання ОСОБА_10 у Державі Ізраїль та необхідність його виклику в судове засідання за допомогою міжнародного співробітництва. Проте вказані ухвали не були виконані детективами НАБ України. Натомість, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , були спочатку виділені з кримінального провадження №0000531 в окреме провадження №0000428 для отримання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування, а після його отримання знову об`єднані з тими ж початковими матеріалами. Після вчинення вказаних процесуальних дій, детектив НАБ України повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 , що свідчить про створення штучних умов для розгляду такого клопотання за відсутності виклику підозрюваного у судове засідання. Вважають, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_10 належним чином не викликався у судове засідання. Слідчому судді відомо про місце постійного проживання ОСОБА_10 у зв`язку з чим, повідомлення про виклик повинні були здійснюватися відповідно до вимог ч.7 ст.135 КПК України. Крім того, матеріали, які додані до клопотання, не містять доказів вручення ОСОБА_10 клопотання про обрання запобіжного заходу та додатків до нього, чим порушено ч.2 ст.184 КПК України. Сам розгляд клопотання слідчим суддею здійснювався без участі ОСОБА_10 , не дивлячись на його клопотання про бажання прийняти участь в судовому засіданні, зокрема шляхом проведення відеоконференції, у зв`язку з постійним проживанням в Державі Ізраїль.
27 червня 2022 року прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг захисників, ухвалу слідчого судді залишити без змін. Вважає апеляційні скарги захисників необґрунтованими з таких підстав. Докази, які зібрані органом досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України. У зв`язку з тимчасовою відсутністю підозрюваного за місцем його проживання, письмове повідомлення про підозру йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Крім цього, 07 грудня 2020 року ОСОБА_10 покинув територію України та на даний час не повернувся. Під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування відносно нього, ОСОБА_10 особисто зазначив, що не планує повертатися на територію України. Відомості про місцезнаходження підозрюваного відсутні. Постановою детектива НАБ України ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук. Вимоги апеляційних скарг у частині не виклику підозрюваного, не вручення йому клопотання та судового розгляду за відсутності ОСОБА_10 є необґрунтованими та не відповідають вимогам КПК України, оскільки поняття обрання запобіжного заходу та його застосування не є тотожними. Окрім цього, звертає увагу, що досудове розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_10 здійснюється з урахуванням вимог ст.297-5 КПК України. Враховуючи ці обставини, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.
У судовому засіданні сторона захисту доводи, зазначені в своїх апеляційних скаргах, підтримала та просила їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг. Вважає, що рішення слідчого судді постановлено з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому просить залишити його без змін.
Підозрюваний ОСОБА_10 у судові засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду.
Відповідно до приписів ч.6 ст.193 КПК України його неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону та ухвалив законне рішення.
Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що НАБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України.
22 лютого 2021 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, а 15 березня 2021 року ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Згідно з ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).
Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч.7 ст.135 КПК України).
У зв`язку із встановленням тимчасової відсутності ОСОБА_10 за встановленими органом досудового розслідування адресами його проживання та відсутності відомостей про його точне місцезнаходження, складене 22 лютого 2021 року повідомлення про підозру, відповідно до приписів кримінального процесуального законодавства, здійснено наступним чином: 22 лютого 2021 року направлено на ім`я ОСОБА_10 за адресами його останнього відомого місця проживання, зокрема: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; вручено директору ТОВ «Інфанта-1» - організації, що здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_3 ; надіслано засобами телефонного зв`язку в інтернет додатку для користування повідомленнями на абонентський номер телефону, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 (належність номеру ОСОБА_10 підтверджується протоколами його допиту та листами надісланими на адресу суду та правоохоронних органів); надіслано електронною поштою на електронну абонентську скриньку, що перебуває у користуванні ОСОБА_10 (належність скриньки підтверджується листами на адресу суду, листами на адресу консульської служби).
Крім того, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яке складене 15 березня 2021 року, у зв`язку з не встановленням точного місцезнаходження ОСОБА_10 , здійснено шляхом його направлення 15 березня 2021 року на ім`я ОСОБА_10 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; вручено голові ОСББ «В. Вернадського 33Г» та директору ТОВ «Інфанта-1» - організації, що здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_3 .
Тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що ОСОБА_10 набув процесуального статусу підозрюваного в кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 року. Крім цього, про обізнаність ОСОБА_10 про повідомлену підозру та про кримінальне переслідування відносно нього як підозрюваного, свідчать і його звернення з клопотаннями до детектива та прокурора про його допит, заперечення щодо продовження строку досудового розслідування та припинення його розшуку, а також договори про правову допомогу і залучення захисників у даному кримінальному провадженні.
Доводи сторони захисту про те, що при повідомленні про підозру та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_10 повинен застосовуватися порядок передбачений ч.7 ст.135 КПК України спростовуються документами доданими до клопотання. Зокрема, сторона захисту наголошує на тому, що ОСОБА_10 був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України та з 2017 року ОСОБА_10 постійно проживає на території Держави Ізраїль. Проте відповідно до Листа Посольства України в Державі Ізраїль за №6164/19-500-22127, ОСОБА_10 був взятий на тимчасовий консульський облік у відповідній державі з 10 жовтня 2017 року, однак 16 червня 2020 року знятий з тимчасового консульського обліку, що підтверджується тим же листом. Повторно ОСОБА_10 був взятий на тимчасовий консульський облік вже 27 квітня 2021 року. Тобто в період з 16 червня 2020 року по 27 квітня 2021 року ОСОБА_10 не перебував на консульському обліку, протягом 2020 року понад 270 днів перебував на території України. Крім того, при реєстрації транспортного засобу, ТОВ «ЕСТЕЙТ СІТІ», а також під час проведення його допиту в якості свідка, вказував адреси проживання на території України. У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про те, що повідомлення про підозру 22 лютого 2021 року, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри 15 березня 2021 року мало бути здійснене за правилами, визначеними ч.7 ст.135 КПК України, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги з підстави не набуття ОСОБА_10 статусу підозрюваного, так як такі документи були вручені в інший, передбачений діючим законодавством, спосіб за відсутності даних про місце його перебування.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З поняття «обґрунтована підозра», яке міститься у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», вбачається, що обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Дії підозрюваного ОСОБА_10 кваліфіковано за ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України. З ухвали слідчого судді від 22 грудня 2021 року вбачається, що слідчий суддя дослідив клопотання та матеріали, які його обґрунтовують, всупереч доводів сторони захисту, встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що доводи сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень є необґрунтованими, оскільки обґрунтованість підозри підтверджена доданими до клопотання матеріалами досудового розслідування. Зазначені докази, як кожний окремо, так і в цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Згідно з ч.1 ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Відповідно до ч.2 ст.281 КПК України про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку, що в даному випадку і було здійснено детективом НАБ України шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_10 в державний та міжнародний розшук.
Як вбачається з інформації Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пункт перетину кордону, що розташований у м.Дніпро, 07 грудня 2020 року о 20 год 54 хв, за паспортом НОМЕР_1 у напрямку виїзду з України вилетів повітряним транспортом приватним літаком, рейсом 202 Дніпро - Тель-Авів. Відомостей про його повернення інформація з системи «Аркан» та Лист Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України не містять. Крім цього, з долученої до матеріалів клопотання інформації Міністерства закордонних справ України №71/16-500-31374, ОСОБА_10 , на момент оголошення в розшук, до закордонних дипломатичних установ України не звертався.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_10 , постановою детектива НАБ України від 26 березня 2021 року його було оголошено в розшук, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР. У подальшому, постановою детектива НАБ України від 08 квітня 2021 року ОСОБА_10 оголошено в міжнародний розшук. Листом за №0421-192/16076 вищевказану постанову було скеровано до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України.
Відповідно до Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої Наказом №613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17 серпня 2020 року, етап здійснення відповідного запиту до Інтерполу передує оголошення в установленому законодавством порядку особи в розшук правоохоронними органами України, а документом, який додається до запиту є завірена копія постанови про оголошення розшуку особи (постанови про зупинення досудового розслідування). Тобто вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа вже має бути оголошеною у міжнародний розшук.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність факту, що ОСОБА_10 оголошений у міжнародний розшук у відповідності до КПК України. Прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук є достатнім підтвердженням факту оголошення особи в міжнародний розшук у розумінні вимог ст.281 та ч.6 ст.193 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо недостатності вчинених стороною обвинувачення дій спрямованих на оголошення особи в міжнародний розшук, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються документами, доданими до матеріалів провадження. Зокрема, доводи про тимчасове перебування ОСОБА_10 у Державі Ізраїль та обізнаність органу досудового розслідування про адресу його проживання, спростовуються Листом Посольства України в Державі Ізраїль за №6164/19-500-22127, відповідно до якого ОСОБА_10 був взятий на тимчасовий консульський облік у відповідній державі з 10 жовтня 2017 року, однак 16 червня 2020 року знятий з тимчасового консульського обліку, що підтверджується тим же листом. Повторно ОСОБА_10 був взятий на тимчасовий консульський облік вже 27 квітня 2021 року. Тобто з моменту виїзду з України 07 грудня 2020 року до дня прийняття постанови про розшук та міжнародний розшук, інформації про місцеперебування ОСОБА_10 в органу досудового розслідування не було.
Щодо доводів сторони захисту, про те, що судовий розгляд проводився за відсутності підозрюваного ОСОБА_10 , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У разі, якщо під час судового розгляду оголошення в міжнародний розшук не знайде свого підтвердження, то слідчий суддя має відмовити в задоволенні клопотання. Оскільки, в даному випадку слідчим суддею, з чим погоджується колегія суддів, встановлено, що ОСОБА_10 оголошений та перебуває у міжнародному розшуку, проведення судового розгляду за відсутності підозрюваного відповідає приписам ч.6 ст.193 КПК України.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28 жовтня 2021 року надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_10 .
Відповідно до ст.297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом. Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику. Матеріали судового провадження містять докази вчинення вказаних дій при розгляді клопотання слідчим суддею, тому доводи сторони захисту, про те, що ОСОБА_10 не був належним чином повідомлений про судові засідання, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не відповідають матеріалам справи.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині зловживання органом досудового розслідування своїми права та створення штучних умов для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 без його належного виклику, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
У зв`язку з чим, прийняття постанови прокурором про виділення матеріалів кримінального провадження, їх об`єднання, звернення з клопотанням про проведення спеціального досудового розслідування, а також інші процесуальні рішення є виключно повноваженнями органу досудового розслідування та можуть бути оскарженні в порядку, передбаченому КПК України.
Отже, доводи апеляційних скарг в частині незаконності, необґрунтованості ухвали слідчого судді, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має, в тому числі, право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 182-183, 193, 194, 370, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_9 та апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2021 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4