Провадження 1-в/193/223/22
У Х В А Л А
іменем України

07 жовтня 2022 року Софіївського районного суду Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК № 45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:
08 серпня 2022 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що засуджений безоплатно працює на виробництві на деревообробному цеху, за час перебування у даній виправній колонії характеризується добре, вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого залишив на розсуд суду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2022 за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, в строк відбування зарахувано період перебування під вартою з 30.07.2019 по 10.02.2021 та з 06.05.2021 до дня приведення вироку до виконання.
Початок строку: 11.02.2022, кінець строку 26.12.2022.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у ДУ «Софіївська ВК (№45)», а й увесь період його відбування покарання.
Зокрема, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 спочатку відбував покарання у вигляді позбавлення волі з 11.05.2021 в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)». За період перебування його в даній установі не мав стягнень та заохочень.
З 26.12.2021 кримінальне покарання засуджений став відбувати в ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)». Протягом вказаного періоду характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. За станом здоров`я працездатний, за власним бажанням без оплати праці виконує роботи по благоустрою установи. До роботи ставиться відповідально та сумлінно її виконує.
Заходи виховного характеру відвідує регулярно, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Виявляє належну соціально-корисну активність, підтримує соціально- корисні зв`язки з рідними шляхом листування.
За вироком суду має позов на суму 1372,96 грн., однак виконавчі листи до установи не надходили.

Таким чином вбачається, що засуджений протягом всього часу перебування його у місцях позбавлення волі хоч і не мав стягнень за порушення режиму утримання, проте також жодного разу не відзначався адміністраціями установ будь-якими позитивними змінами у його поведінці та ставленні до праці, оскільки не мав відповідних заохочень. Таким чином аналізуючи матеріали особової справи та матеріали справи в сукупності не вбачається позитивна динаміка засудженого щодо його ставлення на шлях виправлення .
При цьому, суд зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, участь у благоустрої території установи виконання покарань відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.
Крім того, слід зауважити, що ОСОБА_5 на протязі останніх 20 років 7 разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, здебільшого тяжких злочинів проти власності та під час призначеннями судами йому покарань одного разу був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, але у подальшому у період іспитового строку знову вчинив злочин, а під час реального відбуиття призначених покарань двічі звільнявся умовно-достроково на невідбутий термін. Проте, ОСОБА_5 , менш як за три місяці після такого звільнення, вчинив нові тяжкі злочини проти власності, за який останній наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Відтак судами, під час призначення ОСОБА_5 попередніх покарань, вже застосовувалися численні законодавчо встановлені «стимулювання» засудженого до виправлення його поведінки та припинення протиправних діянь, проте ОСОБА_5 на шлях виправлення не ставав і після відбуття покарання щоразу вчиняв новий злочин, за такого суд знаходить засудженого особою, яка схильна до скоєння правопорушень.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави, які б вказували на сумлінну поведінку засудженого і те, що ставленням до праці він довів своє виправлення, тому на час розгляду його відповідного клопотання не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відтак, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 хоч і відбув 3/4 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчинених злочинів, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що для досягнення цілей покарання засуджений ще потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1