02.06.2022 Справа № 756/3101/22
Справа № 756/3101/22
Провадження № 1-кп/756/990/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В період часу з 2018 року по теперішній час громадянин України ОСОБА_5 використовуючи власну інтернет-сторінку « ОСОБА_6 » в соціально-орієнтованій мережі «Facebook» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання в порушення вимог Конституції України, поширив в мережі Інтернет інформаційний матеріал, в якому містяться заклики до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, ОСОБА_5 24.09.2018 року у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, використовуючи невстановлене технічне обладнання, діючи умисно, з метою ознайомлення невизначеного кола осіб (користувачів), розповсюдив шляхом виконання функції «репост» на своїй персональній інтернет-сторінці під назвою « ОСОБА_6 » в соціально-орієнтованій мережі «Facebook», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 публікацію із сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), в тексті якої серед іншого йдеться про публічний заклик до розділення території України та передачі частини адміністративно-територіальних одиниць Російській Федерації, Республіці Польща, Угорщині та Румунії.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 23.06.2019 року у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, використовуючи невстановлене технічне обладнання, діючи умисно, з метою ознайомлення невизначеного кола осіб (користувачів), розповсюдив шляхом виконання функції «репост» на своїй персональній інтернет-сторінці під назвою « ОСОБА_6 » в соціально-орієнтованій мережі «Facebook», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , публікацію із сайту « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_8 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », ( ІНФОРМАЦІЯ_10 Вказана публікація поширює ідеї ненависті до українців та публічні заклики до зміни меж території України.

Зазначені публікації стали доступними для загального ознайомлення усіх користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої Інтернет-мережі «Facebook», у тому числі, які відвідували його особисту сторінку аккаунту « ОСОБА_6 » та додані до розділів «Друзі» і «Підписники».

Згідно з висновком судової семантико-текстуальної експертизи писемного мовлення Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України

№ 76/1 від 11.04.2022 року, у зазначених публікаціях міститься публічний заклик до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_5 розповсюдив матеріали із закликами до умисних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 110 КК України.

В підготовчому судовому засіданні суд повідомив, що обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яка була підписана 29.04.2022 року між прокурором

ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України. ОСОБА_5 розуміє характер підозри, щодо якої він визнає себе винним, а також вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження цієї угоди судом. У зв`язку з викладеним просив її затвердити.

Обвинувачений пояснив, що він згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він беззастережно визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ознаками ч.1 ст.110 КК України, згоден і в змозі виконати визначене в угоді покарання, просив затвердити угоду. Крім того, подав в судовому засіданні письмове клопотання, в якому просив суд повернути йому вилучене майно, зокрема, ноутбук, що належить його дружині, яка працює лікарем-рентгенологом, та на якому встановлена програма робочого місця лікаря із базою даних пацієнтів.

Захисник повідомив, що угода про визнання винуватості не суперечить законним правам та інтересам обвинуваченого та що ним було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 правові наслідки укладання цієї угоди, які зрозумілі останньому.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що 29.04.2022 року між прокурором

ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , була підписана угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, просив затвердити підписання цієї угоди та підтримав клопотання обвинуваченого щодо повернення вилученого майна.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 110 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеною між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим

ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст. 100 КПК України, стягнути витрати на експертизу.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 29.04.2022 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення судової експертизи - 9 816,04 гривень (дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять грн. 04 коп.).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: ноутбук марки HP G62, Serial: 4CZ02516YW, Model G62-a35ER сірого кольору (з зарядним пристроєм); мобільний телефон марки «ХІАОМІ», Model: НОМЕР_1 , ІМЕІ: 1: НОМЕР_2 синього кольору; мобільний телефон марки «DOGEE», Model: НОМЕР_3 , ІМЕІ: 1: НОМЕР_4 чорного кольору; жорсткий диск марки «Maxtor DiamondMax21», S/N: 6QF4SFR7, P/N: 9DP146-326; жорсткий диск марки «Maxtor D740Y-62», P/N: MY6L020J1, С/Т: 2526BC02QN972E, повернути власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1