Справа №345/1516/22
Провадження № 1-кс/345/300/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 19.02.2021 року Калуським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробувальним терміном 2 роки, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № №0000162.

Клопотання обґрунтовує тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25травня 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.05.2022 року близько 12.24 год. ОСОБА_4 перебував у приміщенні магазину Продукти №1184 в «АТБ-Маркет», що в м.Калуш, пр.Л.Українки,12а. Знаходячись у відділі продуктових товарів вказаного магазину, ОСОБА_4 побачив на торговому стелажі банку кави марки «Нескафе Голд», 190 грам та банку кави марки «Якобс Монарх», 190 грам, що належить ТзОВ «АТБ-Маркет». В той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим. що за його діями не спостерагіє, шляхом вільного доступу, таємно викрав банку кави марки «Нескафе Голд», 190 грам, вартістю 264,08 грн. та банку кави марки «Якобс Монарх», 190 грам,вартістю 234,75 грн., загальною вартістю 498,83 грн., що належить ТзОВ «АТБ-Маркет» та з метою доведення злочинного умислу до кінця, заховав вказані банки кави у внутрішню кишеню своєї куртки.

Із викраденим ОСОБА_4 пройшов через вхід в приміщення магазину, не розплатившись за товар та покинув приміщення магазину. В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Тим самим ОСОБА_4 завдав ТзОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 498,83 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк віл п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Наголосив, що органами досудового слідства здобуто достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Просить врахувати, що ОСОБА_4 скоїв злочин під час іспитового строку, на шлях виправлення не став, повторно скоїв злочин проти власності. Термін дії запобіжного заходу просить встановити строком на 60 днів.

Підозрюваний в судовому засіданні просить врахувати його стан здоров`я, те, що він ВІЛ-інфікований. На даний час для підтвердження діагнозу він має пройти додаткові обстеження. Наголосив, що вину у скоєному визнає, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Пообіцяв відшкодувати завдану шкоду. Тому просить обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.5 ч. 1 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, так як це повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція частини 4 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний, зважаючи на тяжкість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, те, що, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте вказаним ризикам можливо запобігти, шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчий та прокурор належним чином не довели неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважаю вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Однак, при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, стан його здоров`я, зокрема те, що на «Д» обліку в психіатра та нарколога не перебуває, водночас являється ВІЛ-інфікованим (про що свідчать наявні візуальні ознаки на його тілі). Також слід врахувати конкретні обставини, наведені у клопотанні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а саме незначний розмір завданої шкоди.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати своє житло.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі порушення підозрюваним умов застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, слідчим у відповідності до вимог ст. 200 КПК України може бути подано до слідчого судді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202 КПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на строк 60 днів.

Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати житло по місцю його проживання в АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого.

Крім того, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з фактичного місця проживання в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, місця роботи.

Строк дії ухвали з 17.06.2022 року до 15.08.2022року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню Калуським РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20.06.2022 року.

Слідчий суддя