Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
представника потерпілої: адвоката ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0004194 від 09 липня 2019 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дібрівськ, Зарічненського району Рівненської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, вдови, не працюючої, не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2021 року ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженою у вільний від роботи чи навчання час, безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
Громадські роботи ОСОБА_9 ухвалено відбувати не більш як чотири години на день.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Письмові речові докази ухвалено залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 32 гривні в рахунок відшкодування майнової шкоди та 7 000 тисяч гривень завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.
В решті стягнення заявленої моральної шкоди - відмовлено.
За вироком суду, приблизно о 12 годині 30 хвилин 9 липня 2019 року ОСОБА_9 , перебуваючи на порозі кімнати №127, що за адресою: м. Рівне, вул. Відінська,10, під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно нанесла один удар по пальцях правої руки дерев`яною ніжкою з-під стільчика ОСОБА_6 .
В результаті вказаних дій ОСОБА_9 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді скальпованої рани 1-го пальця правої кисті, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 покликається на незаконність і необ`єктивність вироку суду внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що висновки суду містять істотні суперечності та не підтверджуються об`єктивними доказами, що були досліджені під час судового розгляду.
Не погоджується з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_6 , оскільки позов вважає суперечливим за своєю суттю та об`єктивно не стверджується доказами в його обґрунтування.
Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2021 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказує на її безпідставність та необґрунтованість, а вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.
Просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2021 року без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу, її представника та думку прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченої, перевіривши вирок суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченої не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого для неї кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і грунтується на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Такий висновок суду детально проаналізований і належним чином вмотивований у вироку, з чим погоджується і апеляційна інстанція.
Свій висновок суд першої інстанції, не зважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_9 своєї вини у вчиненому, що судом розцінено як намагання уникнути відповідальності за вчинене, оскільки зважаючи на обставини усвідомлювала свої дії та передбачала настання шкідливих наслідків, обґрунтував показаннями потерпілої ОСОБА_6 , про те, як при встановлених судом обставинах, які мали місце 09 липня 2019 року, обвинувачена нанесла удар по правій руці, а саме по пальцях, ніжкою з під дерев`яного стільчика.
Дані показання потерпілої узгоджуються з показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_10 , яка зазначила, що безпосередньо не бачила, як обвинувачена спричинила тілесні ушкодження потерпілій, однак підтвердила, що ОСОБА_9 брала палицю (ніжку від стільчика), та замахувалась на потерпілу ОСОБА_6 , рану на пальці потерпілої побачила на наступний день.
Ці показання узгоджуються між собою та з іншими наведеними у вироку суду першої інстанції об`єктивними доказами, зокрема, даними висновків експерта № 530 від 05.08.2019 р. та № 530/Д-616 від 05.09.2019 р. щодо механізму виникнення, локалізації та тяжкості заподіяних обвинуваченій тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.
Крім того, винуватість ОСОБА_9 підтверджується і даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.08.2019 року, з доданою фототаблицею, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка послідовно розповіла та вказала про обставини, місце спричинення тілесних ушкоджень, показала механізм їх нанесення обвинуваченою ОСОБА_9 у встановлений час та день.
З огляду на викладене, суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у спричиненні нею 09 липня 2019 року ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і кваліфікація її дій за ч.2 ст. 125 КК України є вірною, з чим погоджується і колегія суддів.
За наведеного, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченої щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду і належно оціненими судом першої інстанції.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винної, яка не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання.
За наведених обставин, врахувавши, що загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, з врахуванням вище викладеного, тяжкість кримінального правопорушення, характер, обставини та наслідки його вчинення, особу винної, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, яке є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.
Висновок суду про часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , зокрема, щодо доведеності позовних вимог останньої в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 32 грн. та наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілої про стягнення на її користь з обвинуваченої моральної шкоди в сумі 7000 грн., враховуючи, відповідно, документально підтверджені дослідженими судом першої інстанції доказами понесені потерпілою витрати, характер та обсяг страждань, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, є, на думку колегії суддів, обґрунтованим.
Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його скасування і закриття кримінального провадження не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2021 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 125 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3