1Справа № 335/3503/22 1-кп/335/548/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
В порядку ст. 331 КПК України, суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, скасування або аміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою. При цьому зазначив, що ризики, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу залишились. Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні просив змінити тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
У судовому засіданні захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя було продовжено, останній раз до 30.09.2022 року.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п. 5).
Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути обвинуваченому кримінальної відповідальності шляхом: переховування від суду; незаконного впливу на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При оцінці ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом. Отже, на даний час існує загроза того, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання суду достовірних показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Доказів на підтвердження, що обвинувачений за станом здоров`я має протипоказання щодо перебування в умовах слідчого ізолятора, та можливе ненадання належного лікування, суду не надано.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Судом враховується, що обвинувачений одружений, однак вказана обставина сама по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу тримання під вартою на інший більш м`який.
На даний час триває судове слідство у даному кримінальному провадженні, тривалий час знаходження справи у суді, не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є достатньою підставою для зміни застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.
Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_5 не містить нових фактичних даних та підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 на інший більш м`який та відповідно не підлягає задоволенню судом.
Тому розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні на цей час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, відповідні ризики продовжують існувати та не зменшилися, є достатніми та виправдовують тримання особи під вартою.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою та продовжити його дію на строк 60 діб тобто до 18.11.2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до слідчого ізолятора.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 20.09.2022 року.
Повний текст ухвали виготовлений 20.09.2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1