справа № 166/803/22
провадження № 1-кп/166/69/22
УХВАЛА
19 жовтня 2022 року смт Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.4 ст.197-1 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що навесні 2014 року (точна дата досудовим розслідування не установлена) на вул. Молодіжній в смт Заболоття Ковельського району Волинської області, поблизу господарства №14, ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам ст.ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, та всупереч вимогам п.5 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997, якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстань 2 метрів - до 1 кВ та 10 метрів - до 20 кВ, самовільно зайняв земельну ділянку, площею 0,0020 га, яка знаходиться на території Заболоттівської селищної ради Волинської області, на землях громадської забудови, на відстані 2,20 метрів в південному напрямку від повітряної лінії 17-03 в охоронній зоні електричної повітряної лінії №17-03, 10 кВ, побудувавши на ній господарчу споруду (погріб).
Земельна ділянка в охоронній зоні електричної повітряної лінії 17-03 знаходиться в межах населеного пункту смт Заболоття Ковельського району Волинської області й належить до земель громадської забудови.
Крім того, навесні 2014 року (точна дата досудовим розслідування не установлена) ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст.ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, з метою покращення своїх побутових умов, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, знаючи про те, що поблизу житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_1 , є вільне місце для будівництва приміщення погреба, маючи умисел на самовільне зайняття зазначеної земельної ділянки, шляхом будівництва на ній споруди, а саме погреба, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, всупереч встановленому законом порядку, без одержання будь-яких документів, які б посвідчували право власності чи право користування земельною ділянкою, всупереч вимог п.5 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997, якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстань 2 метрів - до 1 кВ та 10 метрів - до 20 кВ, а також всупереч вимог ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", зокрема без одержання містобудівних умов та обмежень, самостійно та з використанням належних йому будівельних матеріалів, на земельній ділянці площею 0,0020 га, що належить Заболоттівській територіальній громаді, на землях громадської забудови, в охоронній зоні електричної повітряної лінії №17-03, 10 кВ, вчинив самовільне будівництво капітальної споруди, а саме приміщення погреба.
На земельній ділянці, що відноситься до земель громадської забудови, в охоронній зоні електричної повітряної лінії № 10кВ Л-17-03, яка знаходиться в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , на відстані 3,17 м від земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 побудовано господарську споруду (погріб) на площі 0,0020 га.
За встановлених обставин, ОСОБА_4 навесні 2014 року, всупереч вимог ст.ст. 78, 93, 116, 123-125, ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", що регламентують набуття і реалізацію права на землю, за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу Заболоттівської селищної ради та державної реєстрації набуття необхідних та достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею, із корисливих мотивів, спрямованих на протиправне використання землі у своїх потребах, шляхом будівництва погреба на самовільно зайнятій земельній ділянці, самовільно побудував споруду на самовільно зайнятій земельній ділянці загальною площею 0,0020 га на землях громадської забудови в охоронній зоні повітряних ліній електропередач напругою 10 кВ.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні та у самовільному будівництві споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1 КК України, ч.4 ст.197-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи тим, що минуло більше 8 років з моменту самовільного зайняття ним земельної ділянки в охоронній зоні та самовільного будівництва на ній погреба.
Заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення даного клопотання, суд дійшов висновку про доцільність закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.2 ст.49 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У силу ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За правилами п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. До такої категорії злочинів відповідно до санкції та в силу ст.12 КК України належить злочин, передбачений ч.2 ст.197-1 КК України.
Згідно із п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років. Таким злочином згідно із санкцією та за правилами ст.12 КК України є злочин, передбачений ч.4 ст.197-1 КК України.
При вирішенні клопотання обвинуваченого суд бере до уваги, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України, є закінченим з моменту самовільного зайняття земельної ділянки, а злочин, передбачений ч. 4 ст. 197-1 КК України, з моменту початку ведення будівельних робіт на самовільно зайнятій земельній ділянці.
Із сформульованого прокурором обвинувачення вбачається, що датами вчинення ОСОБА_4 злочинів є 2014 рік.
Таким чином, із дати скоєння злочинів станом на час розгляду вказаного кримінального провадження минуло більше п`яти років.
Перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.
Розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 таким правом не скористався та наполягав на закритті провадження з нереабілітуючої підстави.
За встановлених обставин, враховуючи закінчення на час розгляду провадження у суді п`ятирічного строку давності, ОСОБА_4 відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю.
Речові докази в провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1, ч.4 ст.197-1 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляцій через Ратнівський районний суд.

Суддя Ратнівського
районного суду ОСОБА_1