КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000732 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топірчик Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрито.

По справі вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно ухвали суду, 25 квітня 2021 року, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту.

Одразу після того, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , використовуючи мобільний додаток «Telegram», через невстановлений досудовим розслідуванням «Telegram-канал», здійснив замовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту, після чого, використовуючи мобільний додаток «EasyPay», на невстановлені досудовим розслідуванням реквізити електронного гаманця, перерахував невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти у розмірі 200 гривень 00 копійок, в рахунок оплати замовленої психотропної речовини.

У подальшому 25 квітня 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 отримав повідомлення у чаті мобільного додатку «Telegram» з інформацією про місцезнаходження психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, а саме за адресою: м.Київ, вул. Білицька, 106.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 25 квітня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 прибув у парк під назвою «Сирецький Гай», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Білицька, 106, де із землі, з - під дерева, забрав згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині, а саме з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, чим здійснив його незаконне придбання та розпочав незаконне зберігання. Одразу після того, використовуючи автомобіль марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , попрямував за місцем свого проживання, тим самим розпочав незаконне перевезення психотропної речовини.
Того ж дня, приблизно о 03 годині 50 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Ужвій, 6, ОСОБА_7 зупинили працівники поліції, та у ході проведення поверхневої перевірки у останнього було виявлено та у подальшому вилучено згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/19735-НЗПРАП від 06 травня 2021 року в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.
Маса амфетаміну в наданій речовині становить 0,206 г.
Амфетамін, згідно зі Списком №2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Згідно наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено, що до 0,15 г амфетаміну є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г є великим розміром, 15,0 і більше є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини, без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд постановлене рішення мотивував тим, що згідно довідки № 353 від 29 червня 2021 року ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», ОСОБА_7 самостійно звернувся для проходження курсу лікування та в період з 28 травня 2021 року по 10 червня 2021 року знаходився на лікуванні з діагнозом «Наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Епізодичне вживання».

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції, в супереч вимог чинного закону, не встановив чи страждав ОСОБА_7 на наркоманію, тобто чи був у нього психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу в наслідок його систематичного вживання та в якому порядку ОСОБА_7 було встановлено діагноз «Наркоманія». Також, суд першої інстанції не пересвідчився, чи було метою ОСОБА_7 звернення до лікувального закладу одужання від хвороби, а не уникнення кримінальної відповідальності за незаконні дії з наркотичними засобами, вчиненими без мети збуту.

Одночасно, як вказує апелянт, суд не встановив в якому порядку обвинуваченому було встановлено діагноз «Наркоманія», зважаючи на ті обставини, що згідно довідки ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» останній проходив амбулаторне лікування, тоді як зазначений діагноз встановлюється за результатами обстеження в умовах стаціонару.

Поза увагою суду першої інстанції, згідно доводів апеляційної скарги, залишилися і ті обставини, що ОСОБА_7 звернувся до лікувальної установи більш ніж через місяць після вчинення кримінального проступку та за шість місяців до ухвалення судового рішення.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про незаконність і необґрунтованість ухвали суду, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, на розгляді у Подільському районному суді м. Києва перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000732.
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування від наркоманії.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 листопада 2021 року вказане клопотання задоволено, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження № 0000732 закрито.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 квітня 2021 року (справа №367/5346/20) зазначив, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК, суду необхідно з`ясовувати, чи реально особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи добровільно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування, а не вимушено, і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції встановив, що відповідно до довідки № 353 від 29 червня 2021 року ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» ОСОБА_7 звернувся самостійно для проходження курсу лікування в медичний центр, з 28 травня 2021 року по 16 червня 2021 року знаходився на лікуванні з діагнозом «Наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Епізодичне вживання».
Вказаний діагноз не викликає сумнівів у тому, що захворювання, від якого лікувався ОСОБА_7 було пов`язане з наркоманією, а саме із вживанням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну.

Дослідивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що суд першої інстанції належним чином не перевірив виконання обвинуваченим умов, визначених ч. 4 ст. 309 КК України, зокрема, що звернення останнього до лікувального закладу мало на меті саме одужання від хвороби, а не уникнення кримінальної відповідальності, є безпідставними.

Так, судом першої інстанції досліджувались надані йому матеріали, на підставі яких було встановлено, що ОСОБА_7 на період звернення до медичного закладу страждав на наркоманію та розпочав лікування добровільно.

Будь-яких фактичних даних з приводу того, що метою звернення ОСОБА_7 до медичного закладу було ухилення від кримінальної відповідальності, матеріали провадження не містять.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу того, що судом першої інстанції не встановлено в якому порядку обвинуваченому було визначено діагноз «Наркоманія», то слід зазначити, що законодавець не покладає на суд такі обов`язки. Як зазначалося вище, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд повинен встановити, що така особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала курс лікування від наркоманії. При цьому законодавець не визначає строки звернення особи до лікувального закладу, а відтак посилання прокурора на ті обставини, що ОСОБА_7 звернувся до медичної установи більш ніж через місяць після вчинення кримінального проступку та за шість місяців до ухвалення судового рішення, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки не суперечать вимогам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3