Справа № 307/3952/22
Провадження № 1-кс/307/810/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

23 жовтня 2022 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК Українине судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, відомості про яке 30 серпня 2022 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000520,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000520 від 30.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29 серпня 2022 року, близько 04 години, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022), ОСОБА_6 , знаходячись в смт. Тересва, Тячівського району Закарпатської області, діючи умисно, з метою вчинення крадіжки, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом злому вікна, таємно проник в приміщення торгівельного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 та належить ФОП ОСОБА_7 , звідки викрав грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 07 вересня 2022 року, близько 20 години, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022), ОСОБА_6 , знаходячись на тротуарі біля магазину «Елегант», по вул. Горького №1 в смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, відкрито відібрав у ОСОБА_8 мобільний телефон марки "іРhone 7" та «Power-bank» невстановленої марки, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму близько 4930 гривень.

ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану та у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитами свідків, протоколами огляду місця події, огляду відеозапису, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно вимоги про судимість встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, крім цього, ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення, в якому наразі підозрюється, передбачене ч.4 ст.185, ч.4 ст. 186 КК України, будучи звільненим під заставу за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.296, ч.1 ст. 122 КК України, від органу досудового розслідування переховується.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: 1) ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинені злочини, так як усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, адже санкцією ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч.4 ст.186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, таким чином, існують ризики того, що ОСОБА_6 , розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, розуміючи, яке покарання йому загрожує, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуюється підозрюваному, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження.

З наведених обставин випливає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти зазначеним ризикам, а тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст. 186 Кримінального кодексу України

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому обставин та просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просять застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і за матеріалами провадження підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих, а також свідків з метою зміни ними показів на свою користь, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. а тому клопотання підлягає частковому задоволенню,
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_6 він на даний час фактично проживає в АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) цілодобово не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну місця свого проживання.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, - відмовити.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 24 години 14 листопада 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.
Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_6 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 24 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1