Справа № 308/9625/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000108 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з повною середньою освіту, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця, начальника складу РАУ взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), молодшого сержанта, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000108 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у якому просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , строком на два місяці з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими Шостого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 26.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що молодшого сержанта ОСОБА_4 , згідно наказу начальника регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №5-РС призначено на посаду начальником складу складів взводу та з 25.02.2022 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В той же день ОСОБА_4 направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 ІХ від 24.02.2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 15.03.2021 №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 21.04.2021 №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб із одночасно з набранням чинності Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 22.05.2022 №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_4 під час проходження військової служби, зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України; свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою, як військовослужбовця судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України, в цілому.

Натомість ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та займаючи посаду начальника складу складів взводу забезпечення, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 22.06.2022 самовільно залишили тимчасове місце несення служби, яке знаходилося АДРЕСА_2 , без відповідного дозволу командування, в умовах воєнного стану та був незаконно відсутній на військовій службі із 22.06.2022 по 24.07.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що 25.07.2022 о 13.30 год., молодшого сержанта ОСОБА_4 було затримано працівниками Державної прикордонної служби України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Солотвино» в ході реадмісії з представниками прикордонних органів країни Румунія, за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду начальника складу РАО взводу матеріально-технічного забезпечення вказаної військової частини, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 22.06.2022 без відповідного дозволу командування частини самовільно залишив тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходилося в АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану, та був незаконно відсутній на військовій службі з 22.06.2022 по 25.07.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.
26.07.2022 о 09.00 год. ОСОБА_7 в Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м.Львові, що за адресою м.Ужгород, вул.Сонячна, 26, затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
26.07.2022 відносно ОСОБА_7 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Слідчий зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 08.07.2022, матеріалами службового розслідування, протоколом про адміністративне затримання від 25.07.2022, протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження.
Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 28.07.2015 призваний у Збройні сили України, в ході чого за період служби неодноразово ніс службу в зонах проведення бойових дій, про що був нагороджений відповідними грамотами та медалями в тому числі відзнакою Президента України за участь в антитерористичній операції.

Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в ОСОБА_7 проживає спільно із своєю матір`ю ОСОБА_9 , яка на даний час є тяжко хвора, та згідно довідки лікаря потребує догляду.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_7 як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На даний час, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років.
Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КК України, то, на думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У клопотанні зазначається, що злочин, який інкримінується ОСОБА_7 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, так як в основу підозри стали показання свідків та очевидців.

Слідчий посилається на те, що вивченням особи підозрюваного, на даний час встановлено, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді саме домашнього арешту, так як останній фактично на даний час доглядає за своєю тяжко хворою матір`ю, яка є паралізована, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 у період із 2015 року бере участь у захисті суверенітету України під час проведення антитерористичних операцій.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання із підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам. При цьому, при поданні клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення було враховано, що у підозрюваного є хвора мати, за якою необхідний догляд.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечив.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечила. Вказала, що підозрюваний не зрозумів запитання і невірно висловився щодо запобіжного заходу. При цьому, зазначила, що ОСОБА_4 немає наміру перешкоджати досудовому розслідуванню. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованим, з клопотання та матеріалів не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків. Зазначила, що підозрюваний зацікавлений у розгляді кримінального провадження, оскільки має на меті захистити своє ім`я. Просила врахувати, що мати ОСОБА_4 в травні перенесла інфаркт та потребує стороннього догляду. Цілодобовий домашній арешт позбавить підозрюваного засобів для існування. Просила врахувати, що підозрюваний із 2014 року захищає державу та отримав ряд нагород, копії яких просила долучити до матеріалів справи. У зв`язку із наведеним просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Шостий слідчий відділ (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснює досудове розслідування кримінального провадження за №0000108 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Із долученого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР слідує, що досудове розслідування здійснюється за тим фактом, що військовослужбовець військової служби в/ч НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді начальника РАУ матеріально-технічного забезпечення вказаної військової частини у період із 22.06.2022 по 25.07.2022 що здійснив самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та обшуку затриманої особи від 26.07.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий о 09 годині 00 хвилин 26 липня 2022 року в порядку ст. 208 КПК України.
26 липня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0000108 від 26.07.2022 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та яке у відповідності до положень ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 від 08.07.2022 року за №814/1/2384 про вчинення кримінального правопорушення, передбачено ч.5 ст.407 КК України; протокол про адміністративне затримання ОСОБА_4 від 25.07.2022 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №141435 від 26.07.2022 року складеним відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.204-1 КУпАП; матеріали службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини начальником складу взводу МТЗ військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_4 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.07.2022 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім цього, слідчий суддя бере до уваги, що згідно долучених до матеріалів клопотання документів підозрюваний ОСОБА_4 25 липня 2022 року був затриманий в адміністративному порядку, зокрема, у зв`язку із тим, що 24 липня 2022 року близько 13 год. 30 хв. в ході реадмісії в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Солотвино» уповноваженими представниками Румунії був переданий на територію України як такий, що близько 15:20 год. 24 липня 2022 року незаконно поза пунктами пропуску через державний кордон, перетнув державний кордон з України до Румунії на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби «Ділове» на напрямку прикордонного знаку №310, після чого був затриманий на відстані близько 500 м від державного кордону прикордонною поліцією Румунії.
Вказана обставина, на переконання слідчого судді, вказує на обґрунтоване існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224, 352 КПК України). Аналогічною є процедура отримання показань від потерпілого. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Разом із тим, стороною обвинувачення не було доведено наявність ризику того, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, вказаний ризик носять формальний характер та не обґрунтований стороною обвинувачення.
Таким чином стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , мати підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на стаціонарному лікуванні, згідно службової характеристики за час проходження військової служби зарекомендував себе, зокрема, як такий, що опанував обов`язки за займаною посадою повному обсязі, виконує їх без належної старанності, не дисциплінований, участі в житті колективу не бере, самовпевнений, іноді може ігнорувати накази безпосередніх командирів та старших офіцерів, за характером імпульсивний та неврівноважений. Неодноразово нагороджувався грамотами та відзнаками, а саме: був нагороджений відзнакою Президента України за участь в антитерористичній операції; у грудні 2015 році був нагороджений грамотою Голови Біловодської райдержадміністрації та Головою Біловодської районної ради за самовідданість, воєнну звитягу, незламну волю, проявлені при захисті Батьківщини від нападок агресора, суверенності держави, вірне служіння українському народу та з нагоди дня Збройних Сил України; у 2021 році був нагороджений грамотою Великобичківської селищної територіальної громади села Луг за мужність і патріотизм, особистий внесок у відстоювання миру, захисту суверенітету та територіальної цілісності України та з нагоди 30-ї річниці незалежності України; нагороджений грамотою Закарпатського обласного військового комісаріату за сумління ставлення до виконання службових обов`язків, старанність, високий професіоналізм, значний особистий внесок у справу зміцнення обороноздатності Української держави та з нагоди 22-ї річниці Конституції України.
На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.
Приймаючи до уваги вищевикладене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги, що підозрюваним має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, на нього слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Такий запобіжний захід, з урахуванням встановлених під час судового розгляду клопотання обставин, на думку слідчого судді, є цілком співмірним, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, відповідатиме інтересам досудового розслідування та є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до пункту 1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі п.1 ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного до місця проживання і звільнити з-під варти.
Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 25 вересня 2022 року (включно).
Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 25 вересня 2022 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
Ухвалу для негайного виконання надіслати в органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1