Провадження № 1-кс/537/757/2022
Справа № 537/2896/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000666 від 24.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме на 6 металевих прутів арматури, які належать потерпілій гр. ОСОБА_4 , з метою позбавлення права на відчуження, знищення, псування, приховування, вчинення інших дій, які можуть привести до втрати речового доказу, яке зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1, та передати на відповідальне зберігання потерпілій гр. ОСОБА_4 .
В обґрунтуванні клопотання зазначено, що у досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 19.00 22.10.2022 року до 08.00 24.10.2022 року невстановлена особа, діючи в умовах військового стану, введеного на всій території України, перебуваючи на земельній ділянці, яка знаходиться в стані будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку газово-бензинового генератору марки «Hyundai HHY 3020FG» та 20 штук арматури 6м*10мм, що належать ОСОБА_4 24.10.2022 в період часу з 17 год 50 хв. по 18 год 00 хв. в ході огляду ділянки місцевості за адресою: м. Кременчук біля буд.58 по вул. Герасимовича, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції 6 металевих прутів арматури, довжиною близько 7 м., які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучені 6 металевих прутів арматури, довжиною близько 7 м, являються матеріальним об`єктом, , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, у зв`язку з чим, прокурором подано клопотання слідчому судді.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти накладення арешту, просить судове засідання проводити без його участі.
Слідчий суддя дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, дійшов до таких висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000666 від 24.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 24.10.2022 року близько о 07 год. 30 хв., під час військового стану, ОСОБА_6 , перебуваючи на земельній ділянці, яка знаходиться в стані будівництва за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу крадіжку генератору та арматури, чим спричинив матеріального збитку гр.. ОСОБА_4
24.10.2022 старший слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
З протоколу огляду від 24.10.2022 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції 6 металевих прутів арматури, довжиною близько 6 метрів.
Постановою від 24.10.2022 слідчим ОСОБА_7 вказані речі визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане у клопотанні майно може бути речовим доказом в кримінальному провадженні та може зберігати на собі сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і незастосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Отже, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказані в прохальній речі, можуть бути доказами у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000666 від 24.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме на 6 металевих прутів арматури, які належать потерпілій гр. ОСОБА_4 з позбавленням права на розпорядження власника майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Передати 6 металевих прутів арматури на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1