1Справа № 335/4429/22 1-кс/335/1877/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 11.07.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Луганське, Джанкойського району, АР Крим, громадянину України, раніше не судимого, водій 1 відділення охорони взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики ВЧ НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що групою слідчим ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000292 від 11 липня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 лютого 2022 року за № 46 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водія 1 відділення охорони взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 призначено на посаду начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини цієї ж військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (КВОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») № 424 від 29 грудня 2019 року ОСОБА_7 присвоєне військове звання «майор».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 призначено на посаду заступнику командира роти забезпечення боєприпасами з озброєння батальйону логістики цієї ж військової частини.

Наказом МОУ №226 від 19.06.2021 ОСОБА_8 присвоєне військове звання «лейтенант».

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України майор ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини НОМЕР_1 , являється начальником за посадою та військовим званням для солдата ОСОБА_5 , водія 1 відділення охорони взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України лейтенант ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді заступника командира роти забезпечення боєприпасами з озброєння батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , являється начальником за посадою та військовим званням солдата ОСОБА_5 , водія 1 відділення охорони взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з ст. ст. 82, 93 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України начальник служби ракетно-артилерійського озброєння бригади в мирний і воєнний час відповідає за відповідний вид забезпечення бригади цією службою; за підготовку підрозділів бригади відповідно до своєї спеціальності; за забезпечення бригади озброєнням, бойовою та іншою технікою і матеріальними засобами зі своєї служби, їх правильне використання та утримання в порядку і справності; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну і морально-психологічний стан особового складу, підпорядкованих підрозділів і служби; за додержання правил охорони довкілля підпорядкованими підрозділами на об`єктах служби, їх пожежну безпеку і санітарний стан; за стан навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Згідно з ст. ст. 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України заступник командира роти з озброєння в мирний і воєнний час відповідає за технічну справність озброєння, бойової та іншої техніки, їх експлуатацію і ремонт, технічну підготовку всього особового складу роти. Заступник командира роти з озброєння зобов`язаний: забезпечувати належний порядок, організацію технічно правильної експлуатації озброєння, знати ділові та морально-психологічні якості механіків-водіїв (водіїв) бойових та інших машин.

Зокрема, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Окрім того, відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 був зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

08 липня 2022 року на території АДРЕСА_2 , де виконуються бойові завдання військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_5 на адресу майора ОСОБА_7 була висловлена погроза вбивством у зв`язку з виконанням останнім обов`язків військової служби.

Так, 06 липня 2022 року виконуючи свої обов`язки з бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки, виховання, військової дисципліни і морально-психологічного стану особового складу, ОСОБА_7 надав розпорядження (наказ) особовому складу військової частини НОМЕР_1 про проведення тренувань з відбиття умовного нападу противника (заняття з кругової оборони), в ході яких солдат ОСОБА_5 висловлював прилюдне невдоволення наказом командира та небажання його виконувати.

У подальшому, 08 липня 2022, близько 18 години, у АДРЕСА_2 , на території якого військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 виконуються бойові завдання, солдат ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись до приміщення служби ракетно-артилерійського озброєння, де дислокувався особовий склад вказаного підрозділу, усвідомлюючи протиправний та позастатутний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що майор ОСОБА_7 є його начальником за посадою та військовим званням, реалізуючи прямий умисел, що виник напередодні, направлений на погрозу вбивством начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , у зв`язку із виконанням останнім обов`язків з військової служби, щодо бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки, виховання, військової дисципліни і морально-психологічного стану особового складу, витягнув з карману власних штанів гранату Ф-1, вийняв з неї чеку, привівши її в бойове положення, побачивши майора ОСОБА_7 , висловив йому погрозу вбивством, шляхом підриву вищевказаної гранати.

Крім того, 08 липня 2022 року на території АДРЕСА_2 , де виконуються бойові завдання військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_5 на адресу лейтенанта ОСОБА_8 була висловлена погроза вбивством у зв`язку з виконанням останнім обов`язків військової служби.

Так, 08 липня 2022 року, близько 18 години 05 хвилин до лейтенанта ОСОБА_8 надійшла інформація про те, що солдат ОСОБА_5 , висловив погрозу вбивством майору ОСОБА_7 . У зв`язку із вказаним ОСОБА_8 , було прийнято рішення про пошук, перевірку та вилучення зброї, яка закріплена за солдатом ОСОБА_5 , з метою недопущення нових протиправних дій останнього та уникнення негативних наслідків у вигляді заподіяння шкоди життю та здоров`ю наявного особового складу. Реалізуючи вказане, виконуючи свої обов`язки з забезпечення належного порядку, організацію технічно правильної експлуатації озброєння, вивчення ділових та морально-психологічних якостей механіків-водіїв (водіїв) бойових та інших машин, лейтенант ОСОБА_8 , зайшов до приміщення тимчасового мешкання солдата ОСОБА_5 на території розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , з метою пошуку, перевірки та вилучення автомату АК-74, що закріплений за солдатом ОСОБА_5 .

У подальшому, 08 липня 2022 року близько 18 години 15 хвилин, у АДРЕСА_2 , на території якого військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 виконуються бойові завдання, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшовши до приміщення де він тимчасово проживає, побачивши лейтенанта ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний та позастатутний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що лейтенант ОСОБА_8 є його начальником за посадою та військовим званням, діючи повторно, реалізуючи прямий умисел, що виник раптово, направлений на погрозу вбивством заступника командира роти забезпечення боєприпасами з озброєння батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , у зв`язку із виконанням останнім обов`язків з військової служби, щодо забезпечення належного порядку, організації технічно правильної експлуатації озброєння, вивчення ділових та морально-психологічних якостей механіків-водіїв (водіїв) бойових та інших машин, підбігши до автомобіля УРАЛ-43202 в/н НОМЕР_2 , дістав з його кабіни автомат АК-74 « НОМЕР_3 », що закріплений за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , дослав патрон в патронник та здійснив три одиночних постріли вгору. Після чого, тримаючи у руках вищезазначений автомат, у зарядженому стані, ОСОБА_5 , рухаючись у сторону лейтенанта ОСОБА_8 , висловив йому погрозу вбивством, шляхом пострілу з вищевказаного автомату.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що ТУ ДБР у м. Мелітополі внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України від 11.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292.

26 липня 2022 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, яке кваліфікується, як погроза вбивством начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинена в умовах воєнного стану.

Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: показання свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказують на висловлення погроз зі сторони ОСОБА_5 у бік начальників; протокол огляду предметів зброї та боєприпасів, за допомогою яких ОСОБА_5 висловлював свої наміри лишити життя начальників; показання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вказують на висловлення ОСОБА_5 , щодо їх вбивства, із застосуванням зброї та боєприпасів; інші матеріали кримінального провадження.

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що, свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, вчинивши військовий злочин, а саме висловив погрозу вбивством начальникам у зв`язку з виконанням ними обов`язків з військової служби, вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами;

Підозрюваний ОСОБА_5 , до, під час та після вчинення кримінального правопорушення проявляв зухвалу та небезпечну поведінку, що проявлялося, серед іншого, у намірах та подальшому фізичному та психологічному впливі, в т.ч. на свідків події, вказані обставини підтверджуються показами свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, а саме висловив погрозу вбивством начальнику, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним нових військових злочинів, вже в умовах воєнного стану, який діє.

Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 25.09.2022 року включно.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікується як погроза вбивством начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинена в умовах воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 405 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 вересня 2022 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, рахувати з 28 липня 2022 року, з дня затримання.

Визначити строк дії ухвали до 25 вересня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1