Номер провадження: 11-кп/813/1596/22
Справа № 514/565/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 26 червня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000011 від 20 березня 2022 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 26 червня 2022 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000011 від 20 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України закрито.

Вирішено питання з речовими доказами та заходами забезпечення кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що під час судового розгляду стороною захисту не було надано доказів дійового каяття обвинуваченого та які активні дії він здійснив після вчиненого ним кримінального правопорушення.

Прокурор вважає відсутніми у ОСОБА_8 щирого каяття та критичної оцінки свого вчинку, що, на думку прокурора, носить лише формальний характер з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

За таких обставин прокурор вважає, що звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяття не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, не сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити оскаржену ухвалу без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За загальним правилом, визначеним ст.285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності - це здійснювана згідно з Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України відмова держави від застосування заходів кримінально-правового впливу щодо осіб, які вчинили злочин. Цей акт правосуддя може бути здійснений виключно судом на базі матеріалів досудового розслідування у випадках: дійового каяття особи; примирення винного з потерпілим; передачі особи на поруки; зміни обстановки; закінчення строків давності.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із зазначеного слідує, що Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України визначено виключний перелік підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею є дійове каяття, яке полягає в тому, що після вчинення злочину особа: 1) щиро покаялася; 2) активно сприяла у розкритті злочину; 3) повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги у встановленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила кримінальне правопорушення, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого злочину, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття злочину.

Ще однією обов`язковою умовою застосування щодо особи ст.45 КК України є щире каяття.

У своїй Постанові від 10 лютого 2020 року у справі №643/13256/17 Верховний Суд зазначив, що, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Мотивуючи свій висновок про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України в зв`язку з дійовим каяттям суд формально зазначив, що ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальний проступок, розкаюється у вчиненому, він раніше не судимий, а також його діями не завдано будь-кому збитків або шкоди.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні такий елемент дійового каяття як активне сприяння розкриттю злочину відсутній, так як протиправні дії ОСОБА_8 були виявлені та розкриті безпосередньо працівниками правоохоронного органу шляхом проведення слідчих дій без будь-якої допомоги з боку обвинуваченого.

При цьому в оскарженій ухвалі суд взагалі не зазначив про те, яким саме чином ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Будь-яких відомостей, які б вказували на активне сприяння ОСОБА_8 у розкритті кримінального правопорушення, матеріали справи не містять, не містить таких посилань на активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і обвинувальний акт.

Крім того апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що щире каяття ОСОБА_8 носить формальний характер, оскільки він добровільно до правоохоронних органів не звертався, завідомо подроблений документ використав за власним розсудом, у вчиненому зізнався лише у зв`язку з його викриттям працівниками поліції.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що в обвинувальному акті також не вказана така пом`якшуюча покарання обставина як щире каяття ОСОБА_8 .

Крім того, висновки суду першої інстанції щодо наявності щирого каяття є безпідставними та спростовуються і тією обставиною, що обвинувачений ОСОБА_8 не надав органу досудового розслідування відомостей про походження підроблених документів, які він намагався використати під час перетину державного кордону, не надав інформацію щодо осіб, які виготовили ці підроблені документи та безпосередньо передали ОСОБА_8 .

Таким чином рішення суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ст. 45 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до п.6) ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, в силу вимог п.4) ч.1) ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону при закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, таке підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 26 червня 2022 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000011 від 20 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4