Провадження 11-кп/824/51/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_4
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_5, ОСОБА_6,

за участю секретаря ОСОБА_7

учасників судового провадження:

прокурорівОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

захисників ОСОБА_11, ОСОБА_12,

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_11 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року кримінальне провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 закрите за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із визнанням неконституційною та втратою чинності ст. 375 КК України відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-р/2020 від 11 червня 2020 року.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням обвинувачений ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій вказав на незаконність ухваленого рішення у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування мотивів поданої скарги апелянт звернув увагу на те, що кримінальне провадження закривається з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі набрання чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Тобто, питання вчинення діяння підлягало встановленню у ході судового провадження. Обвинувачений вказав на суперечливість та неконкретність пред`явленого обвинувачення за ст.375 КК України суб`єктом вчинення якого він не міг бути. Крім цього, на думку ОСОБА_1 , закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суперечить як засадам кримінального провадження так і рішенню Конституційного Суду України, відповідно до якого особа не може бути підданою кримінальному переслідуванню за ст.375 КК України незалежно від вчинення чи не вчинення відповідного діяння. Вважав, що ухвалене судом рішення про закриття кримінального провадження, яким фактично була встановлена причетність обвинуваченого до інкримінованого йому діяння, порушило його право на захист. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_11 вказано на незаконність ухвали суду та необхідність її скасування. Апелянт звернув увагу на те, що викладені в ухвалі позиції учасників судового провадження щодо поставленого на обговорення судом питання про закриття кримінального провадження не відповідають тим, що були надані учасниками у залі судового засідання. Зокрема, прокурор ОСОБА_13 у судовому засіданні висловлював позицію про відсутність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак суд допустився власного трактування його пояснень, виклавши їх у судовому рішенні на власний розсуд. Крім того, поза належною увагою суду залишилось те, що на момент складання щодо ОСОБА_1 обвинувального акта, ніхто з інших імовірних співучасників кримінального правопорушення - суддів Дніпровського районного суду м. Києва, ухвалення якими незаконних судових рішень організував ОСОБА_1 , не був притягнутий до кримінальної відповідальності. Наведене, на переконання захисника свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України. Просив ухвалу скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

В поданих запереченнях прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 останні вказали на безпідставність її доводів. Звернули увагу на те, що у ході з`ясування думки обвинуваченого ОСОБА_1 щодо можливості закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України у судовому засіданні, останній двічі підтвердив свою згоду на це. Крім цього, на думку прокурорів, прохальна частина апеляційної скарги про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто ухвалити рішення апеляційним судом про наявність або відсутність у його діях складу кримінального правопорушення є безпідставною з огляду на визнання неконституційності ст.375 КК України. На думку прокурорів, суд обґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України. Вказане рішення відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 13.01.2021 року, відповідно до якої, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми Кримінального кодексу України, що встановлювала цю відповідальність. При цьому, прокурори звернули увагу на те, що рішення суду про закриття кримінального провадження із вказаних підстав було прийняте у підготовчому судовому засіданні без перевірки фактичних обставин кримінального правопорушення та висновків про їх доведеність. Просили апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу без зміни.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити; апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 підтримав;

захисників, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити; апеляційну скаргу обвинуваченого підтримали і також просили її задовольнити;

прокурорів, які апеляційні скарги обвинуваченого та захисника вважали необґрунтованими, просили залишити їх без задоволення, а ухвалу без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

Як вбачається із наданих суду копій матеріалів кримінального провадження № 0000267 ОСОБА_1 обвинувачувався у організації постановлення суддями завідомо неправосудних ухвал, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України.

Рішенням Конституційного Суду № 7-р/2020 від 11.06.2020 року стаття 375 КК України визнана такою, що не відповідає Конституції України. Визнання неконституційною ст. 375 КК України виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за цією статтею.

Закриваючи у цій частині кримінальне провадження суд першої інстанції керувався положеннями п. 4 ч.1 ст. 284 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження закривається у випадку набрання чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Між тим, п.4 ч.1 ст. 284 КПК України Рішенням Конституційного Суду № 3-р (ІІ) /2022 від 08.06.2022 року визнаний таким, що не відповідає Конституції України. Врахувавши мотиви ухвалення цього рішення, що викладені у його мотивувальній частині, колегія суддів приходить до висновку про те, що закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 375 КК України із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 284 КПК України не відповідає таким засадам як верховенство права (ст. 8 Конституції України ст. 8 КПК України), законність (ст. 9 КПК України), порушує принцип презумпції невинуватості особи (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України). Так, закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 284 КПК України є закриттям кримінального провадження із нереабілітуючих підстав, оскільки реабілітуючі підстави закриття кримінального провадження це такі підстави за наявності яких необмежене коло осіб повинні визнавати те, що особа ніколи не вчиняла кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 284 КПК України не дає підстав для такого висновку, оскільки цим рішенням фактично резюмується те, що особа раніше вчиняла діяння, які на момент їх вчинення визнавались кримінальним правопорушенням. Наведене дає підстави стверджувати те, що закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 375 КПК України не може бути визнано таким, яке відповідає зазначеним вище положенням законів, а тому ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині його обвинувачення за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України не можливо визнати такою, яка відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, що передбачає втручання у цю ухвалу суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження у частині обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України колегією суддів враховується те, що Рішенням Конституційного Суду № 7-р/2020 від 11.06.2020 року стаття 375 КК України визнана такою, що не відповідає Конституції України. Наведене дає підстави стверджувати, що те діяння, яке стороною обвинувачення було поставлене ОСОБА_1 у вину в цій частині обвинувачення не є кримінальним правопорушенням. У зв`язку із цими обставинами, а також у зв`язку із визнанням неконституційними положень п.4 ч.1 ст. 284 КПК України виглядають обґрунтованими доводи апеляційних скарг в частині необхідності закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України із підстав відсутності події злочину. При цьому колегія суддів вважає, що для прийняття рішення про відсутність події злочину, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.2 ст.375 КК України відсутня необхідність дослідження доказів, оскільки відсутність діянь, які би утворювали склад такого злочину констатована Рішенням Конституційного Суду № 7-р/2020 від 11.06.2020 року. Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто зв`язку із відсутністю події цього злочину. На думку колегії суддів розгляд судом апеляційної інстанції по суті питання про закриття кримінального провадження із наведеної вище підстави сприятиме швидкому та оперативному вирішення справи у цій частині та дотриманню «розумних» строків розгляду кримінального провадження.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає з необхідне змінити ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині його обвинувачення за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України в частині підстав закриття кримінального провадження та ухвалити рішення про закриття кримінального провадження у цій частині із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто зв`язку із відсутністю події злочину передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України. Оскільки суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, а допустив помилку в частині підстав закриття узвала Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року підлягає зміні, а не скасуванню.

На думку колегії суддів право суду апеляційної інстанції на закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачене положеннями ст. 417 КПК України, за змістом якої кримінальне провадження закривається судом апеляційної інстанції при наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України. Зміна, а не скасування судового рішення, на думку колегії суддів не є перешкодою для закриття кримінального провадження, оскільки вирішальним у даному випадку є встановлення наявності певних правових підстав для закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із визнанням неконституційною та втратою чинності ст. 375 КК України відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-р/2020 від 11 червня 2020 року змінити в частині підстав закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України закрити у зв`язку із відсутністю події цього злочину, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

В решті ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту її оголошення.

СУДДІ

____________ _______________ ______________

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_14