Справа № 203/1347/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000118, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене у рамках кримінального провадження №0000118, про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.171 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи поставлені в клопотанні питання, для запобігання ризикам можливого відчуження майна на користь третіх осіб та забезпечення арешту майна, слідчий суддя у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України вважає за необхідне провести його розгляд без повідомлення підозрюваного, як власника майна та його захисника.
Також з огляду на положення ч.1 ст.171 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.
Перевіривши викладені в клопотанні доводи та надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч.ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Маріуполі), ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118, відомості за яким внесено до ЄРДР 09.03.2022 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.111 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Донецькою обласною прокуратурою.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.
В наданому клопотанні слідчий, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, просив накласти арешт на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 рухоме майно, а саме транспортні засоби:

-VOLKSWAGEN PASSAT2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
-OPEL ASTRA, 2003 року випуску, двигун № НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;
-ВАЗ 2103, 1976 року випуску, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ;
-ЗАЗ-DAEWOO, 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_9 , кузов № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 .

Факт належності вказаного вище майна на праві власності підозрюваному підтверджується долученою до клопотання інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_4 , якому 20.05.2022 року у передбаченому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя враховує, що санкція ч.2 ст.111 КК України, яка інкримінується підозрюваному, передбачає обов?язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підозрюваного.
Також слідчий суддя враховує, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому його подальша експлуатація може призвести до його пошкодження або знищення, що може мати наслідком знецінення або втрати вказаного майна.
В зв`язку з цим, на належні підозрюваному транспортні засоби слід накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування останніми.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000118 задовольнити.
Накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме транспортні засоби:

-VOLKSWAGEN PASSAT2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
-OPEL ASTRA, 2003 року випуску, двигун № НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;
-ВАЗ 2103, 1976 року випуску, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ;
-ЗАЗ-DAEWOO, 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_9 , кузов № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 .

з заьороною відчжуення, розпорядження та користування вказаними транспортними засобами.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1