Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2469/18
Провадження № 1-кп/935/28/22
ВИРОК
Іменем України

15 серпня 2022 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів судове засідання по обвинувальному акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2,4 ст.296 КК України,-

встановив:

15 листопада 2018 близько 21 години 00 хвилини, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходивши по АДРЕСА_3 , зустріли незнайомого ним, на той час, ОСОБА_5 ..

В цей же час, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи в громадському місці, демонструючи протиправну вседозволеність та прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, застосовуючи предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, який являє собою сигнальний (стартовий) пістолет марки «TIEDMONT XR, СЕРІЇ «TXRD-170200562», КАЛІБРУ 9 ММ D.A.K., з хуліганських мотивів, ОСОБА_10 приставивши вказаний предмет до шиї потерпілого, почали погрожувати даним пістолетом ОСОБА_5 , та після погроз ОСОБА_11 , з хуліганських мотивів наніс декілька ударів кулаком по обличчю потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синцю обличчя, яке по своїй категорії відноситься до легкого ступеню важкості.
Крім того, того ж дня, близько 21 години 20 хвилини, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вулиці Микульського в м. Радомишлі, поблизу господарства по вул. Микульського, 25 в м. Радомишль Житомирської області, зустріли незнайомого ним, на той час, ОСОБА_8 .

В цей же час, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи в громадському місці, демонструючи протиправну вседозволеність та прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб, застосовуючи предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, який являє собою сигнальний (стартовий) пістолет марки «TIEDMONT XR, СЕРІЇ «TXRD-170200562», КАЛІБРУ 9 ММ D.A.K., перебуваючи у громадському місці, з хуліганських мотивів, безпричинно почали погрожувати даним пістолетом потерпілому ОСОБА_8 , приставивши до чола потерпілого та, в подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, почали наносити удари кулаками ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та ссадин обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Крім того, того ж дня, близько 22 години 00 хвилини, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прийшли на територію міського парку по вул. Міськради в м. Радомишль Житомирської області, де зустріли раніше їм знайомого, ОСОБА_4 .

В цей же час, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи в громадському місці, демонструючи протиправну вседозволеність та прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб, застосовуючи предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, який являє собою сигнальний (стартовий) пістолет марки «TIEDMONT XR, СЕРІЇ «TXRD-170200562», КАЛІБРУ 9 ММ D.A.K., перебуваючи у громадському місці, з хуліганських мотивів, безпричинно, здійснили вистріл в руку потерпілого та почали наносити удари по тілу ОСОБА_4 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та ссадин обличчя, правого променево-зап`ястного суглобу, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України не визнав, суду показав, що восени, рік не пам`ятає, він разом із ОСОБА_15 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ввечері йшли до ЛУЗАН у м.Радомишлі. Із собою мав стартову зброю, яку тримав за ременем штанів. Вони підходили до компанії, де між ОСОБА_4 , з яким він знайомий, та з ОСОБА_15 виник конфлікт, пам`ятає, що ОСОБА_11 просив у ОСОБА_4 телефон, якій останній не дав. ОСОБА_4 перший вдарив ОСОБА_11 , почалась бійка. Він же у цей час спілкувався з ОСОБА_16 , підійшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які бились. З потерпілим ОСОБА_17 не знайомий, його не бив та пістолетом не погрожував. Він не пам`ятає, щоб комусь наносив тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,4 ст.296 КК України не визнав, суду показав, що у 2018 познайомився з ОСОБА_10 , вони разом працювали. Посиділи у кафе, випили 0,5 л горілки, пішли у парк та по дорозі зустріли Рижика, з яким раніше він не був знайомий, якому зробили зауваження з приводу ліхтарика, почали з ним сваритись. Кулаком його не бив, конфлікт тривав 2-3 хвилини, він вдарив його в плече, скільки разів не пам`ятає. Пістолет у ОСОБА_10 не бачив, він його не демонстрував. Надалі зустріли ОСОБА_18 , поки він відійшов у туалет, ОСОБА_19 сварився з потерпілим ОСОБА_18 . Він не пам`ятає, щоб ОСОБА_19 просив у потерпілого телефон, не бачив, щоб останній показував пістолет. Надалі пішли у парк, де зустріли ОСОБА_4 з ОСОБА_16 . Він перший підійшов до останніх, щось сказав ОСОБА_4 , а він його вдарив, почали битись. Чубко їх підняв, а потім приїхала поліція. Тілесних ушкоджень нікому не наносили. ОСОБА_4 на землю повалив він. Постріли у бік ОСОБА_20 не пам`ятає. Він не пам`ятає деякі факти, адже знаходився у стані сп`яніння. І у ОСОБА_4 і у ОСОБА_18 вони просили мобільні телефони подзвонити.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_21 показав, що 15.11.2018 близько 22 год. повертався до дому, коли побачив на перехресті обвинувачених, за зовнішнім видом яких він зробив висновок, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Останні почали його запитувати про людину, яку він не знає. Він нічого їм не відповів, тоді ОСОБА_19 приставив йому до шиї пістолет, а ОСОБА_15 у цей час наносив йому удари кулаком в обличчя, а потім 4 удари по носу рукою. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні законний представник ОСОБА_7 показала, що 15.11.2018 повертаючись ввечері додому зателефонувала своєму синові ОСОБА_22 , але він не відповідав. Близько 21-22 год., ідучи додому, побачила, як невідомі хлопці побили сина: у нього був розбитий ніс, синець на переносиці та під оком. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 15.11.2018 виходив з дому та побачив навпроти двору стояли невідомі хлопці, але він пройшов повз них, не звертаючи увагу, але ОСОБА_19 , наздогнавши, приставив до нього пістолет, ОСОБА_15 заспокоював ОСОБА_19 . Потім його відвели на кладовище і розпитували про людину, яка йому невідома. Перебуваючи на кладовищі, ОСОБА_19 наносив йому удари пістолетом: в обличчя 3 удари та близько 10 ударів кулаком по обличчю та тулубу. У нього була розбита брова та синці піл оком. За зовнішнім виглядом обвинувачених, він зрозумів, що останні перебували у стані алкогольного сп`яніння. Він не втікав, оскільки злякався. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні законний представник ОСОБА_8 показала, що її син ОСОБА_8 повернувся до дому наляканий та з розбитою бровою, був розбитий ніс та синці під оком. На другий день вони звернулись до поліції. Претензій до обвинувачених не має.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 15.11.2018 знаходився у парку зі знайомою дівчиною, коли до них підійшли обвинувачені та попросили телефон, щоб подзвонити, він їм дав, але у абонента був відключений телефон. Обвинувачені були у стані алкогольного сп`яніння. Спочатку ОСОБА_15 вдарив його в око, а потім його повалили на землю і нанесли кілька ударів руками і ногами. Він піднявся і почав втікати, але його наздогнали, вистрелили з пістолету у руку, він упав і обвинувачені нанесли йому ще кілька ударів по тілу. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні законний представник ОСОБА_9 показала, що 15.11.2018 близько 23 год. їй зателефонували з поліції та повідомили, що її сина ОСОБА_4 побили. У нього були синці на голові, руці та нозі. Має до обвинувачених претензії матеріального характеру з приводу порваних речей.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що восени 2018 знаходилась у парку з ОСОБА_4 , коли до них підійшли обвинувачені. Останні розмовляли з ОСОБА_4 і до розмови вона не дослухалась. Потім між ним виникла сварка: обвинувачені просили у ОСОБА_4 телефон, а він відмовлявся їм його дати і вони почали битись. Спочатку ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_4 рукою, а потім його почали бити обидва обвинувачені. Вона втрутилась у цю сварку, та її теж вдарили, внаслідок чого вона впала, потім ОСОБА_4 побіг, а вона залишилась у парку. Коли ОСОБА_4 вже лежав на землі, бачила, як обвинувачені били його у живіт. Пістолета вона не бачила. Не може сказати чи були обвинувачені у стані алкогольного сп`яніння, але вони висловлювались нецензурною лайкою, говорили голосно, сміялись.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що 15.11.2018 ввечері вона разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_4 пішли гуляти у парк. Потім вона пішла від них разом із ОСОБА_24 , а коли повернулась дізналась від ОСОБА_16 про бійку. Вона бачила, як троє хлопців вибігли з парку та як обвинувачені били ОСОБА_4 . Хто в якому положенні знаходився та які удари наносив не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що знає ОСОБА_19 візуально і одного з потерпілих, але прізвища його не пам`ятає. У вечері, якого року не пам`ятає, він знаходився вдома, коли до нього подзвонив потерпілий, прізвища якого не пам`ятає, і кричав у трубку, що за ним женуться і відключився. А потім подзвонила невідома йому особа та запитала його прізвище.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні відмовився давати показання.

Крім того, судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

-витяг з ЄРДР, кримінальне провадження №0000601 від 16.11.2018;

-рапорти ст.інспектора чергового Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області від 16.11.2018;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2018, заявник ОСОБА_27 ;

-протокол огляду від 15.11.2018 з фототаблицею до нього, згідно якого у приміщенні Радомишльського відділення поліції у ОСОБА_10 було виявлено предмет, схожий на пістолет чорного кольору з написом «Tiedmont XR» та на основі рукоятки TXRD 170 200 562, якій обладнано металічним магазином без умовних позначень. В середині каналу ствола вказаного предмету виявлено металевий предмет циліндричної форми, схожий на кулю;

-протокол затримання ОСОБА_10 у порядку ст.208 КПК України від 16.11.2018;

-протокол затримання ОСОБА_11 у порядку ст.208 КПК України від 16.11.2018;

-виписка з медичної карти амбулаторного хворого Радомишльської ЦРЛ від 16.11.2018, згідно якої ОСОБА_10 вказаного числа знаходився у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, 1,07 проміллє;

-виписка з медичної карти амбулаторного хворого Радомишльської ЦРЛ від 16.11.2018, згідно якої ОСОБА_28 вказаного числа знаходився у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, 1,42 проміллє;

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.11.2018, який був проведений за участю підозрюваного ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_29 , у присутності понятих, під час якого ОСОБА_10 розповів, що 15.11.2018 зі своїм другом ОСОБА_30 зустріли незнайомого хлопця, почали безпричинно обзивати його та кричати на нього, а потім кожен з них по декілька разів вдарили його долонею по обличчю; хлопець втік, а вони пішли у напрямку міського парку, де побачили знайомого йому ОСОБА_31 з дівчиною та незнайомим хлопцем. Вони із ОСОБА_30 почали боротись, перемістились до виходу з парку, а ОСОБА_32 намагався їх розтягнути і в цей час під`їхали працівники поліції. Він мав при собі стартовий пістолет, якій протягом вечора не витягував, у руки не брав, не стріляв, не погрожував ним, ОСОБА_32 не бив;

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.11.2018, проведений за участю потерпілого ОСОБА_4 , за участю понятих, у міському парку м.Радомишль, під час якого потерпілий розповів про розмову між ним та обвинуваченими, продемонструвавши дії останні, зокрема, як ОСОБА_11 наніс йому удар кулаком в обличчя та отримав удар у відповідь, як ОСОБА_10 , втрутившись у конфлікт, повалив його на землю та вдарив у руку предметом схожим на електрошок, як обвинувачені наносили йому удари по тулубу та обличчю, як та у якому напрямку він почав втікати, як ОСОБА_10 його наздогнав та повалив на землю, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наносили йому удари по тілу, як ОСОБА_10 підняв його та повів до паркану напроти та вдарив долонею в обличчя, як ОСОБА_10 приставив його руку до паркану та діставши пістолет приклав його до руки та здійснив постріл, як він присів та обвинувачені почали наносити йому удари по тілу та голові ногами., як ОСОБА_10 відвів потерпілого від того місця до дороги, а ОСОБА_11 у цей час бив його ногами у ділянці сідниць та нижче поясу;

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.11.2018, проведений за участю підозрюваного ОСОБА_11 , його захисника, у присутності понятих, дії та перебіг якого було зафіксовано у вигляді безперервного відеозапису;

-висновок експерта №418 від 23.11.2018, згідно якого у ОСОБА_33 наявне тілесне ушкодження у вигляді синцю на обличчі, що відноситься до легкого ступеню тяжкості, могло виникнути від дії твердого тупого предмету, який не залишив по собі ідентифікуючих його ознак. Потерпілому було спричинено одну травмуючи дію. У момент отримання тілесних ушкоджень він міг перебувати у вертикальному або близькому до нього положенні;

-висновок експерта №419 від 24.11.2018, згідно з яким у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, спадин обличчя, правого променево-зап`ястного суглобу, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, що не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин і в час вказані потерпілим. Потерпілий відносно до травмую чого об`єкту міг перебувати передньою частиною тіла, обличчя. Потерпілому спричинено біля п`яти травмуючих дій в любій послідовності;

-висновок експерта №420 від 04.12.2018, згідно з яким у ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців та спадин обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, могли виникнути від дії тупих твердих предметів , які не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин та в термін вказані потерпілим. Малоймовірно що дані ушкодження могли виникнути внаслідок падіння потерпілого положення стоячи на тверду поверхню. Відносно до травмую чого об`єкту він був повернутий передньою частиною голови. Потерпілому було спричинено не менше 2 травмуючих дій;

-протокол огляду від 26.11.2018 згідно з яким експертом оглянуто стартовий сигнальний пістолет марки TIEDMONT XR серії TXRD-170200562 № НОМЕР_1 , калібру 9 мл з магазином, який снаряджений стріляною гільзою; пістолет не відноситься до вогнепальної зброї та виготовлений промисловим способом. Будь-яких слідів переробки чи зміни або видалення номерних позначень не виявлено. Оглядуємая гільза не відноситься до боєприпасів та виготовлена промисловим способом;

-протокол проведення слідчого експерименту від 13.12.2018 , проведеного за участю потерпілого ОСОБА_33 , за участю законного представника та понятих, під час якого потерпілий розповів про перебіг подій 15.11.2018, що було зафіксовано на відеокамеру;

-протокол проведення слідчого експерименту від 13.12.2018 , проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , за участю законного представника та понятих, під час якого потерпілий розповів про перебіг подій 15.11.2018, що було зафіксовано на відеокамеру;

-протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 , проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , за участю понятих, під час якого потерпілий розповів про перебіг подій 15.11.2018, що було зафіксовано на відеокамеру;

-оптичний диск марки Videx Excellenti DVD-RW, на якому наявні два відеофайли з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , який у присутності захисника та двох понятих розповів як відбувались події 15.11.2018. Серед іншого розповів, що у вечір вказаного дня він, у компанії ОСОБА_11 , зустріли потерпілого ОСОБА_33 , якого він раніше не знав та який рухався у зустрічному напрямку. Він та ОСОБА_11 почали «цеплятись» до потерпілого, перебували у стані алкогольного сп`яніння, точних слів не пам`ятає, але була нецензурна лексика, потерпілого вдарили кожен по два рази ляпаси. Далі розповів про події, що відбувались у місцевому парку, де вони зустріли ОСОБА_20 , якого раніше знав, з його дівчиною. Вони просили у ОСОБА_20 телефон подзвонити, хоча у цьому потреби не було, адже телефони мали власні, але він відмовив. Потім вони з ОСОБА_11 почали «дуркувати» , боролися, події вже відбувались на виході з парку. Дівчина ОСОБА_20 попросила останнього їх розборонити, коли їх розбороняв ОСОБА_20 , він вже лежав на землі, в цей момент під`їхали працівники поліції та відвезли їх у відділок. Під час слідчого експерименту зазначив, що ОСОБА_20 не бив, у той вечір мав із собою стартовий пістолет, який знаходився за ременем на поясі, але останній не діставав та не стріляв з нього, можливо пістолет вистрелив випадково, коли вони боролись із ОСОБА_11 . Припускає, що потерпілий ОСОБА_33 міг бачити пістолет у нього на поясі, коли він давав йому ляпас;

-оптичний диск марки Videx Excellenti DVD-RW, на якому наявні три відеофайли з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , який у присутності захисника та двох понятих розповів як відбувались події 15.11.2018. Серед іншого розповів, що у вечір вказаного дня він, у компанії ОСОБА_10 , зустріли потерпілого ОСОБА_33 , якого він раніше не знав та який рухався у зустрічному напрямку та просвітлював собі фонариком дорогу. Вони з ОСОБА_10 перебували у стані алкогольного сп`яніння, почали «цеплятись» до потерпілого, лаялись, ОСОБА_10 кричав, вдарили потерпілого в обличчя (дали ляпаси), і він, і ОСОБА_10 . Пішли далі, він відійшов у туалет, потім почув якісь крики, коли підійшов, то побачив ОСОБА_10 , який сварився з якімсь незнайомим хлопцем (інший потерпілий ОСОБА_8 ) та тягав його за комір куртки, лаявся. В цей момент у ОСОБА_10 задзвонив телефон, він відволікся, потерпілий в цей момент пішов. Пізніше вони з ОСОБА_10 , перебуваючи у місцевому парку, зустріли ОСОБА_20 з дівчиною. Між ОСОБА_10 і ОСОБА_20 почався конфлікт. Потім вже він підійшов до ОСОБА_20 , який сидів на лавці, та вдарив його у плече. Тоді ОСОБА_20 встав і вдарив його у ніс, від чого він впав, оскільки був п`яний, після того, як піднявся, вдарив ОСОБА_20 два рази в обличчя, почалась тяганина. В цей час ОСОБА_10 кричав : «Ви що робите!». Тоді він почув постріл і подумав, що це поліція, бійка зупинилась, вони з ОСОБА_20 подивились на ОСОБА_10 , який махав пістолетом (він був схожий на пластмасовий, невеликого кольору), стрельнув у бік. Звідки ОСОБА_10 взяв пістолет не знає, раніше не бачив його. Тоді вони у трьох, тобто разом з ОСОБА_20 , вийшли з парку, пістолет у ОСОБА_10 був у руках. Між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт із-за пістолету, під час якого вони почали битись. Чубко кричав: «Чого ти боїшся?», коли він лежав на землі, скоріше почув, ніж побачив, як ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_20 . Електрошокера у них не було;

-оптичні диски марки Videx Excellenti DVD-R, на яких наявні відеофайли з відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_34 , ОСОБА_33 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_16 , які у присутності своїх представників, понятих розповіли про події, які відбувались 15.11.2018, аналогічно показанням, наданим у судовому засіданні.

У відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_13 заявлені клопотання про визнання протоколу огляду речей від 15.11.2018, протоколу огляду від 18.11.2018, протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 20.11.2018 недопустимими доказами, оскільки: фототаблиці не підписані учасниками слідчої дії; відсутня інформація про те, що перед його підписанням протоколу огляду фотознімки надавались для ознайомлення усім учасникам; до протоколу не долучено оригінальні примірники технічних носіїв, а саме будь-які флеш-накопичувачі, на які фіксувались фото слідчої дії; відсутні технічні характеристики, серійні номери фотоапарату та флеш-карти камери, а також відсутні підписи учасників слідчої дії про повідомлення їм про застосування технічних засобів, умови та порядок їх застосування; під час огляду приймали участь особи, які не зазначені у вступній частині протоколу, права та обов`язки не роз`яснено; не зазначені адреси проживання та дати народження понятих. Клопотання захисником надані у письмовому вигляді, оголошені у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Відповідно до норм ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця або окремих речей, оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Статтею 104 КПК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.

Відповідно до ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, таким додатком можуть бути фототаблиці. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовленні, а також засвідченні підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні таких додатків.

При цьому слід зазначити, що згідно п.3 ч.2 ст.99 КПК України протокол огляду місця події належить до документів та є окремим процесуальним джерелом доказів в розумінні ст. 84 КПК України, де фіксуються його хід та результати.

Із системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що застосування технічних засобів фіксації при проведенні таких слідчих дій, як огляд місця події, не є обов`язковим (ст.107 КПК України).

Відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію», поверхнева перевірка, як превентивний поліцейський захід, є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі.

Відповідно до положень ст..209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатись поряд із уповноваженою особою чи в приміщенні, визначеною уповноваженою службовою особою.

Так, у приміщенні Радомишльського відділення поліції оглянуто предмет, який являє собою сигнальний (стартовий) пістолет марки «TIEDMONT XR, СЕРІЇ «TXRD-», КАЛІБРУ 9ММ, який наданий обвинуваченим ОСОБА_10 добровільно, без проведення його поверхневого огляду, зафіксовано технічні характеристики, серію та номер оглянутого предмету, проведено фотофіксація.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей та це не встановлено під час судового розгляду, що предмети були вилучені у ОСОБА_10 при проведенні поверхневої перевірки, а також те, що ОСОБА_10 силою або через підкорення наказу залишався з уповноваженою особою, тобто фактично був затриманий.
А разом з тим, відповідною процесуальною дією (огляд предмету) було лише зафіксовано предмет, за допомогою якого були вчинені злочини. І тут суд вважає за необхідне зазначити, що наявність в обвинуваченого ОСОБА_10 саме під час подій, які мали місце 15.11.2018, предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, який являє собою сигнальний (стартовий) пістолет марки «TIEDMONT XR, СЕРІЇ «TXRD-», КАЛІБРУ 9ММ, підтверджують не лише потерпілі, але й обвинувачений ОСОБА_11 , а також, безпосередньо, сам ОСОБА_10 .
До протоколу огляду від 15.11.2018 додано фототаблиці, фіксування процесуальної дії проводилась за допомогою фотоапарату Canon Power Shot, про що зазначено у протоколі, фото роздруковані та детально описані слідчим, зберігання в електронному вигляді на оригінальних носіях інформації КПК України не передбачено.
Як вбачається з протоколу огляду від 18.11.2018 , об`єктом дослідження являється відео файл, який записаний на диск та його характеризуючи ознаки зазначені у протоколі огляду. Слідчим було детально оглянуто відеозапис та відображено зафіксовані у ньому події безпосередньо у протоколі, в якому зазначено, що вказаний диск додається.
Усі зазначені слідчі дії проведені у присутності понятих, які підтвердили це своїми особистими підписами, жодних зауважень не надходило. Під час судового розгляду клопотань про допит понятих від учасників судового провадження не надходило.
За правилами глави 15 Розділу ІІ КПК України тимчасовий доступ до речей і документів стороні кримінального провадження надається на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження у випадку, коли в інший спосіб неможливо отримати речі і документи, які можуть мати значення у справі.

Як пояснив прокурор, і це приймається судом, чергова частина Радомишльського відділення поліції є безпосереднім місцем, де опрацьовується уся інформація, зібрана з камер відеоспостереження, встановлених у місті (проект «Безпечне місто»). Оскільки наявний у матеріалах кримінального провадження та досліджений під час судового розгляду диск з відеозаписом вилучений з фойє приміщення поліції, звертатись з відповідним клопотанням до слідчого судді з метою отримання копії цього запису необхідності не було.
З приводу визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту, то необхідно зазначити, що слідчий експеримент проводився за участю потерпілого та інших учасників слідчої дії, якими було підписано відповідний протокол, безпосередньо у тексті останнього зазначено, що огляд проводився із застосуванням відеокамери, зауважень на протокол не надходило.
Отже, наявність певних недоліків при проведенні окремих слідчих дій, на думку суду, не може вважатись істотним, тобто таким, що грубо порушує кримінальне процесуальне законодавство чи таким, що в чомусь порушує чи обмежує права обвинувачених.
Отже, вцілому, протоколи огляду від 15.11.2018, 18.11.2018, протоколи проведення слідчого експерименту відповідають вимогам кримінального процесуального закону, а безпосередньо слідчі дії проведено за правилами та у порядку, передбаченими КПК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Згідно ст.296 КК України безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Хуліганство з об`єктивної сторони є посяганням на правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є, у тому числі, нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності.
Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
Особливо кваліфікованими видами хуліганства є зокрема вчинення його із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК України).

Кваліфікуючою ознакою хуліганства, що передбачена ч. 4 ст. 296 КК України, є застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для заподіяння тілесних ушкоджень. Таке застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета полягає у фактичному їх використанні для спричинення шкоди здоров`ю та заподіяння тілесних ушкоджень, використанні бойових властивостей вогнепальної зброї, направленні такої зброї на особу, здійсненні пострілу в сторону потерпілого, намаганні завдати ударів ножем потерпілому, киданні ножа з метою ураження потерпілого, приставлянні ножа (його колото-ріжучої частини) до тіла потерпілого.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства,як застосування зброї чи іншого предмета,спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч.4 ст.296 КК України), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження під час учинення хуліганських дій.

По факту вчинення хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_5 .
Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, показань учасників судового провадження (обвинувачених, потерпілого) обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпричинно завдали потерпілому кілька ударів руками по обличчю, завдавши останньому тілесних ушкоджень.
За показаннями потерпілого ОСОБА_5 , під час вчинення стосовно нього хуліганських дій, ОСОБА_10 використовував пістолет, який приставляв йому до шиї, ОСОБА_11 же бив руками та кулаком в обличчя.
За показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , наданими у судовому засіданні, з потерпілим не знайомий, його не бачив, ушкоджень не наносив.
Однак, такі показання суперечить показанням, наданим у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_11 , якій зазначив, що конфлікт з потерпілим ОСОБА_33 тривав 2-3 хвилини, підставою було використання останнім ліхтарика, яким він світив поперед себе, не заперечує, що бив потерпілого, проте, не кулаком, а рукою у плече, скільки разів не пам`ятає.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 16.11.2018 та відеозапису слідчого експерименту, які стороною обвинувачення надані в якості доказу та були досліджені у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 під час слідчого експерименту розказав, як виник конфлікт між ним та ОСОБА_11 з одного боку та потерпілим ОСОБА_33 , з іншого. При цьому потерпілого він описав за зовнішністю, принаймні, як він його запам`ятав, показав також на місцевості у якому конкретно місці відбувся конфлікт, під час якого потерпілому нанесено ним та ОСОБА_11 тілесні ушкодження ляпаси по обличчю по два рази кожен з обвинувачених. Зауважив при цьому, що точних слів не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, але використовували нецензурну лексику, лаялись та, дослівно, «цеплялись» до потерпілого.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 20.11.2018 та відеозапису слідчого експерименту, які стороною обвинувачення надані в якості доказу та були досліджені у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 під час слідчого експерименту розказав, як виник конфлікт між ним та ОСОБА_10 з одного боку та потерпілим ОСОБА_33 , з іншого, як, дослівно, «цеплялись» до потерпілого, лаялись, вдарили в обличчя кожен з обвинувачених, в обличчя, а саме дали ляпаси.

За показаннями законного представника ОСОБА_7 ввечері 15.11.2018, повертаючись додому, бачила, як невідомі хлопці побили сина: він мав побитий ніс, синець на переносиці та під оком.

Крім того, як зазначали у судовому засіданні учасники судового провадження, зокрема обвинувачені і потерпілий ОСОБА_33 , неприязних відносин між ними до подій не було, вони навіть не були знайомі між собою.
По факту вчинення хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_6 .
Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, показань учасників судового провадження (обвинувачених, потерпілого, законного представника) обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпричинно завдали потерпілому кілька ударів руками по обличчю та тулубу, завдавши останньому тілесних ушкоджень.
За показаннями потерпілого ОСОБА_6 , під час вчинення стосовно нього хуліганських дій, ОСОБА_10 використовував пістолет, який приставляв до нього, бив ним (3 удари), решту ударів (близько 10) наносив кулаком в обличчя та тулубу. ОСОБА_11 заспокоював ОСОБА_10 . Потерпілий також показав, що частково події відбувались на місцевому кладовищі, куди його відвели обвинувачені, він злякався, тому і не тікав.
За показаннями законного представника ОСОБА_8 , син повернувся додому зляканий, з розбитою бровою та носом, мав синці під оком.
У судовому засіданні показань безпосередньо по факту хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_10 не надано, останній під час судового розгляду неодноразово зазначав, що події, які мали місце 15.11.2018 погано пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.
А разом з тим, за показаннями обвинуваченого ОСОБА_11 слідує, що останній не був присутнім на початку конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а підійшов коли ОСОБА_10 вже сварився з ОСОБА_6 , після чого вони пішли у напрямку місцевого парку.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_11 зазначав, що відійшов у туалет, почув крики, повернувшись побачив, як ОСОБА_10 тягає за комір куртки незнайомого хлопця та лається, потім ОСОБА_10 відволікся на телефон, що задзвонив, а хлопець пішов. ОСОБА_11 також зазначив, що у міський парк вони зайшли зі сторони кладовища.
Як зазначали у судовому засіданні учасники судового провадження, зокрема обвинувачені і потерпілий ОСОБА_6 , неприязних відносин між ними до подій не було, вони навіть не були знайомі між собою
По факту вчинення хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, показань учасників судового провадження (обвинувачених, потерпілого, свідків) обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпричинно створивши конфлікт завдали потерпілому кілька ударів руками та ногами по обличчю, голові та тілу, ОСОБА_10 використав при цьому пістолет, чим завдали тілесних ушкоджень.
За показаннями потерпілого, обвинувачені використали нікчемний привід, щоб створити конфлікт попросили подзвонити по телефону. Бійка розпочалась у парку, продовжилась за його межами, так як він втікав від обвинувачених, але вони його наздогнали, повалили на землю били руками та ногами, застосували пістолет, яким вистрелили у руку.

Показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала, що конфлікт між обвинуваченими та потерпілим розпочався з приводу телефону, у парку потерпілого били обидва обвинувачені, її також вдарили, оскільки вона втрутилась у сварку, потім ОСОБА_4 вибіг з парку, обвинувачені побігли за ним, коли з парку вийшла вона, то побачила, що ОСОБА_4 лежить на землі, а обвинувачені били його у живіт, а також за показаннями свідка ОСОБА_23 , згідно з якими вона бачила, як з парку вибігли ОСОБА_4 з обвинуваченими, як обвинувачені били потерпілого.

З відеозапису з камери відео спостереження, розташованої напроти місцевого парку, що досліджений у судовому засіданні, вбачається, як троє осіб чоловічої статі вибігли з місцевого парку, поваливши на землю одного, двоє інших наносили йому удари.

Згідно зі ст. 85 КПК України належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
При цьому, чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Навпаки, ст. 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.
Отже, під час проведення слідчого експеримента, у присутності двох понятих, за участю захисника, обвинувачений ОСОБА_11 достатньо детально розповідав свою версію подій по всім трьом епізодам вчинення хуліганських дій (стосовно потерпілих ОСОБА_33 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ) - де відбувались події (з прив`язкою до місцевості), хто розпочинав конфлікт, фактичні дії обвинуваченого ОСОБА_10 (особливо щодо його дій стосовно потерпілого ОСОБА_8 , принаймні, те, що він бачив, адже з початку конфлікту присутнім не був, а також щодо застосування ним стартового пістолету у конфлікті з ОСОБА_4 : показував, як ОСОБА_10 махав перед ним та потерпілим пістолетом, говорив: «Чого ти боїшся?», як почув звук пострілу, подумавши спочатку, що це поліція, як виник конфлікт між ним та ОСОБА_10 з приводу застосування останнім пістолету), а також свої хуліганські дії стосовно всіх потерпілих, за якою фактично визнавав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, на місцевості також наглядно демонстрував свої дії.
Під час проведення слідчого експеримента, у присутності двох понятих, за участю захисника, обвинувачений ОСОБА_10 також розповідав свою версію подій по двом епізодам вчинення хуліганських дій (стосовно потерпілих ОСОБА_33 , ОСОБА_4 ) - де відбувались події (з прив`язкою до місцевості), хто розпочинав конфлікт, дії обвинуваченого ОСОБА_11 та свої дії.
Крім того, у своїх показаннях (у судовому засіданні, під час проведення слідчого експерименту) обвинувачені зазначали, що перебували у стані алкогольного сп`яніння, всього перебігу подій не пам`ятають.
Отже, слідчі експерименти проводились у присутності понятих, за участі захисників, зауважень з боку останніх, а також обвинувачених не було, заяви про застосування до обвинувачених будь-якого тиску відсутні.
При цьому суд зазначає, що слідчий експеримент та показання є окремими процесуальним джерелами доказів, що узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17), а також висновком колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 07.12.2020 (справа №728/578/19).
Щодо вчинення хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_33 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, то домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети, на чому наголошує ККС ВС у своїй постанові у справі №464/710/18.
У судовому засіданні достовірно встановлено, за показаннями потерпілих ОСОБА_33 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , безпосередньо самих обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також аналізом відеозаписів з проведення слідчого експерименту, відеозапису з камер відео спостереження, розташованих напроти входу до міського парку, дослідженим у судовому засіданні, що обвинувачені діяли спільно та злагоджено, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про існування між обвинуваченими попередньої домовленості на вчинення хуліганських дій стосовно потерпілих.
Обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки нахабної поведінки обвинувачених свідчать про те, що вона не була зумовлена особистою неприязню до потерпілих (з потерпілими ОСОБА_33 та ОСОБА_6 вони взагалі не були знайомі), проте бажанням протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, та супроводжувалась особливою зухвалістю у виді приниження гідності потерпілого, поєднаного з насильством над ним.
За висновком експерта №418 від 23.11.2018 у потерпілого ОСОБА_33 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синцю на обличчі, що відноситься до легкого ступеню тяжкості, могло виникнути від дії твердого тупого предмету, який не залишив по собі ідентифікуючих його ознак. Потерпілому спричинена одна травмуючи дія.

За висновком експерта №419 від 24.11.2018 у потерпілого ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, спадин обличчя, правого променево-зап`ястного суглобу, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, що не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин і в час вказані потерпілим, останній відносно до травмую чого об`єкту міг перебувати передньою частиною тіла, обличчям. Потерпілому спричинено біля п`яти травмуючи дій в любій послідовності;

За висновком експерта №420 від 04.12.2018 у потерпілого ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, могли виникнути від дії тупих твердих предметів , які не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин та в термін вказані потерпілим, малоймовірно що ушкодження могли виникнути внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню, відносно до травмую чого об`єкту він був повернутий передньою частиною голови. Потерпілому було спричинено не менше ніж дві травмуючи дії.

Наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_11 ознак інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, свідчить також і те, що спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_33 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 відбувалось у громадському місці, фактично на проїзній частині дороги поруч з приватними житловими будинками ( АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ), а також на території міського парку (вул.Міськради м.Радомишль) та поблизу нього на проїжджій частині дороги у присутності інших громадян, зокрема ОСОБА_16 та ОСОБА_23 , які були допитані, як свідки.

Тому судом не ставиться під сумнів, що бійка у громадському місці, у тому числі, у присутності інших громадян (за епізодом хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_4 ), яка супроводжувалась заподіянням тілесних ушкоджень потерпілим є посяганням на громадський порядок, на нормальне функціонування цивілізованого суспільства.

Як вбачається з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тим часовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Тобто для такої кваліфікації дій винної особи достатньо наявності хоча б однієї з ознак, а саме, як у даному кримінальному провадженні, - застосування насильства із завданням потерпілим тілесних ушкоджень. Така правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 323/3000/18 в касаційному провадженні № 51-3426км19.
Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів- з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд поза розумним сумнівом, по епізодам хуліганських дій стосовно потерпілих ОСОБА_33 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.4 ст.296 КК України, як умисні дії що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд поза розумним сумнівом по епізоду хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_33 вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.2 ст.296 КК України, як умисні дії, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_35 по епізодам у вчиненні хуліганських дій стосовно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та відповідно правової кваліфікації його злочинних дій за ч.4 ст.296 КК України стороною обвинувачення не доведеною, оскільки відсутні достовірні та об`єктивні докази про застосування обвинуваченим ОСОБА_35 предмету чи зброї і, що в результаті вказаних стороною обвинувачення дій наступили наслідки зазначені в обвинувальному акті.

А разом з тим, суд дійшов висновку, що у справі існує сукупність наведених вище та досліджених судом допустимих доказів, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними та достатньо повно викривають обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні хуліганських дій стосовно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та вважає, що дії обвинуваченого повинні кваліфікуватися за ч.2 ст.296 КК України, як умисні дії, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_35 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_10 не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. В ході судового розгляду поводив себе зухвало, зневажливо ставився до учасників судового розгляду, не вибачився перед потерпілими . Під час наданого останнього слова, перебуваючи під вартою за інше особливо тяжке кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, яке знаходиться на розгляді в Коростишівському районному суді Житомирської області щиро каявся та просив призначити умовне покарання.

Обвинувачений ОСОБА_35 не працює, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, вину не визнав, не розкаявся.

Статтею 66 КК України визначено обставини, які пом`якшують покарання при його призначенні, зокрема, п.1 - з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; п.2 - добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. (постанова ВСУ від 15.11.2021 справа №199/6365/19, постанова ВСУ від 27.04.2021 справа №520/16394/16-к)
Однак, під час судового засідання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не переконали суд у наявності щирого жалю з приводу вчинення злочину, не надали критичної оцінки своїй протиправній поведінці та її осуду.
Тому, на переконання суду, обвинувачені формально зазначають про визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.
При цьому суд враховує висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору з питань пробації щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 згідно яких мають середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, виправлення осіб можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_35 суд враховує обставини кримінального провадження, дані про осіб обвинувачених, їх відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що їх виправлення і перевиховання, попередження з їх боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання не можливо без ізоляції від суспільства, останнім слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону.

Цивільні позови не заявлені.

Арешт на майно обвинувачених не накладався.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд,

ухвалив:
Визнати винуватим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Визнати винуватим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді 3(три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: оптичний диск марки Videx Excellenti CD-RW з відеозаписом подій, що мали місце 20.11.2016, залишити в матеріалах справи; стартовий пістолет марки «TIEDMONT XR, СЕРІЇ «TXRD-170200562», КАЛІБРУ 9 ММ D.A.K., магазин до нього разом з пластиковим тримачем для патронів знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1