У Х В А Л А
Справа № 185/2625/22

Провадження № 1-кс/185/468/22

06 квітня 2022 року м. Павлоград

Слідчий судя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши погоджене із прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 06 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Так, в провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000312 від 06 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території обслуговування Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено складання та видача завідомо неправдивих офіційних документів, а також внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
03 квітня 2022 року в ході проведення огляду, було оглянуто та вилучено: закордонний паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , типу «Р», виданого органом МВС 0158 від 18.02.2020 року, строком дії до 18.02.2025 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий відділом УФМС Росії по Республіки Інгушетія у місті Назрань та місті Магас від 12.01.2017 року, код підрозділу НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 06 квітня 2022 року паспорт громадянина РФ та закордонний паспорт громадянина РФ, що були видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000312

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженогорозслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Тому слідчий судя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучені речі, відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, необхідно накласти арешт.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На час розгляду клопотання слідчим доведено підстави щодо заборони користування цими речами, з огляду на коло осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст.366 КК України, а також факт використання речей, на які слідчий просить накласти арешт особами в їх кримінально-караній діяльності.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання, погоджене із прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 06 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.
Накласти арешт із застосуванням заборони відчуження, розпорядження та використання, вилученого в ході огляду 03 квітня 2022 року на :

-закордонний паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , типу «Р», виданого органом МВС 0158 від 18 лютого 2020 року, строком дії до 18 лютого 2025 року, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

-паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відділом УФМС Росії по Республіки Інгушетія у місті Назрань та місті Магас від 12 січня 2017 року, код підрозділу НОМЕР_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1