У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

02 серпня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , турку, громадянину Республіки Туреччина, уродженцю м. Ізмір Республіки Туреччина, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення застави.
Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001141 від 31.07.2022. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Зокрема, за даними слідства 30 липня 2022 року в період часу з 22.00 год по 22.55 год., точний час слідством не встановлено, ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, під час конфлікту з громадянином Азербайджану ОСОБА_12 , що почався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті іншій людині, прикладаючи фізичні зусилля, здійснив напад на громадянина Азербайджану ОСОБА_12 та наніс останньому удар з використанням невстановленого колюче-ріжучого предмету по лівій нозі в ділянці пахової зони ОСОБА_12 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами. Месут Барут підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а відтак, існують підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи той факт, що останній є громадянином Республіки Туреччини. Підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку та засобів для існування, неодружений, без визначеного місця проживання, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаним в сукупності обґрунтовується необхідність обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу. З огляду на те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, просить не визначати розмір застави.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у такому клопотанні. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, з приводу чого клопотання просить задовольнити. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідча також підтримала клопотання.
Захисник проти клопотання заперечив оскільки вважає підозру за ч.1 ст. 115 КК України необґрунтованою, тому ввжає, що до підозрюваного підлягає застосування запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_10 підтримав думку захисника, вказав, що в нього незадовільний стан здоров`я, тому просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 31.07.2022 року за номером 0001141 внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно протоколу затримання від 31.07.2022 підозрюваний фактично затриманий 30.07.2022 о 22:55 год. за адресою АДРЕСА_3 .
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_9 повідомлено 31.07.2022.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані обставини слідчий суддя розглядатиме окремо.

Чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину?

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Що ж стосується аргументів сторони захисту, слідчий суддя надає їм правову оцінку та звертає увагу на таке.
Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).
Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 31 липня 2022 року;
протоколом обшуку від 31.07.2022, проводеного за адресою АДРЕСА_3 , де було виявлено труп ОСОБА_12 ;
протоколамм допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , якими було виявлено підозрюваного безпосередньо на місці вчинення злочину.
протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були очевидцями бійки між підозрюваним та потерпілим;
протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , який перебував на місці події безпоседеньо після вчинення злочину.
Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів.
Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тому слідчий суддя відкидає всі аргументи сторони захисту про відсутність доказів, які підтверджують зазначені у клопотанні ризики, а оцінку цих ризиків проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.
В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Чи існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення?

Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_10 не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу. Отже, є підстави вважати, що підозрюваний продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Чи існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду?

Такий ризик слідчий суддя оцінить в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_10 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. В силу вимог статті 12 КК України, вказаний злочин є особливо тяжким.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Крім того, Суд притримується висновку, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») п. 58)
Як уже зазначалось вище, поза розумним сумнівом обґрунтованість підозри Месут Барут стосується особливо тяжкого злочину.
Сам підозрюваний немає постійно місця роботи, не одружений, не має на утриманні інших осіб, що випливає з матеріалів клопотання. Також, ніщо не свідчить, що підозрюваний має у власності рухоме чи нерухоме майно яке повинен був би утримувати. Таким чином, незважаючи на наявність місця проживання та реєстрації слідчий суддя констатує відсутність міцних соціальних зв`язків.
Також, слід врахувати, що сторона захисту не надала жодного доказу який би підтверджував міцність соціальних зв`язків підозрюваного.
Вказане в сукупності свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а відтак, вказаний ризик існує та він не є мінімальним.
Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Щодо ризику незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Зрештою, слідчий суддя враховує характер та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, де пояснення свідків мають надзвичайно важливе значення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків існує, і він також не є мінімальним.
Описана вище поведінка підозрюваного, яка свідчить про його намір ухились від кримінальної відповідальності лише посилює зазначений ризик.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик слідчий суддя розгляне з огляду на обставини кримінального провадження та стадію, на якій вирішується питання про обрання запобіжного заходу.
Так, за обставинами клопотання подія злочину «тільки відбулась».
Очевидно, що на даній стадії кримінального провадження триває найбільш активна фаза збору доказів стороною обвинувачення, а відтак, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема чинення перешкод у зборі доказів безумовно існує.

У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків.

Підозрюваний народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Туреччина, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з тим, як уже зазначалось вище, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.
Також відсутня інформація про наявність в підозрюваного тяжких патологічних захворювань, про що також не зазначала сторона захисту.
Підозрюваний не судимий. Даних про те, що до підозрюваного застосовувались раніше запобіжні заходи клопотання не містить, як і не містить інформації про повідомлення підозрюваному про вчинення іншого кримінального правопорушення.
Розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на даний час не встановлено.

Проте такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних та характеристики кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_10 , не є настільки переконливими та вагомими, щоб виключити необхідність обрання запобіжного заходу і так само, жодним чином не зменшують значимість доведених ризиків.

Чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК?

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування чотирьох ризиків, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності і які не є мінімальними. Відповідно, з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваний має реальну можливість завдати шкоди кримінальному провадженню і тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Також, слід врахувати, що подія кримінального провадження «тільки відбулась» і на даному етапі кримінального провадження існує найбільш активна фаза збирання доказів стороною обвинувачення, які матимуть важливе значення для встановлення істини у кримінальному проваджені. Очевидно, що саме на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжних заходів, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Наведені вище обставини в сукупності виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Щодо застави.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_19 пов`язаний із застосуванням насильства, від якого потерпілий помер.
Беручи до уваги обставини кримінального провадження, характер справи, встановлені ризики та особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав відступати від згаданої вище норми.
Відтак, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
З огляду на характеристики кримінального провадження та необхідність вчинення ряду слідчих дій, вважаю можливим обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Керуючись вимогами статей 176-178, 181, 183, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , рахувати з моменту фактичного затримання з 22:55 год. 30 липня 2022 року.
Строк тримання під вартою завершується 28 вересня 2022 року о 22:55 год.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 05.08.2022 о 13:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1