Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2755/21
Провадження № 1-кп/935/118/22
У Х В А Л А
Іменем України
29 червня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.309 КК України, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 31.01.2022 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Обвинувачений вчинив ряд кримінальних правопорушень, зокрема, кримінальний проступок та умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, міра покарання за найтяжчий з яких передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Обвинувачений утриманців не має, не одружений, не працює, що підтверджує відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому є підстави вважати, що обвинувачений може становити небезпеку для суспільства, вчинивши інший злочин, переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо заявленого клопотання, просить обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт .

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов такого.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, згідно вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому судом враховується, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Судом належно оцінена суспільна небезпечність кримінального правопорушення, що обґрунтовано інкримінуються обвинуваченому, з врахуванням чого суд дійшов висновку про існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.

Так, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів, судом враховується:

- особа обвинуваченого, який раніше не судимий, в силу положень ст.89 КК України, та має постійне місце проживання, однак, не працює, утриманців не має, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків;

- ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується обвинуваченому, найтяжче з яких вчинене проти життя та здоров`я людини, яке відповідно до ст.3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю, а також суворість покарання, що, у разі визнання його винуватим, становить від семи до десяти років позбавлення волі за найтяжчий з них.

Суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також особа обвинуваченого дають суду обґрунтовані підстави вважати наявність ризику переховування останнього від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, неявкою у судові засідання (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Наразі судовий розгляд триває, усі учасники судового провадження не допитані, проте, згідно вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому існує висока ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого, який є його близьким родичем, та свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), враховуючи, що зазначені учасники кримінального провадження проживають в одному населеному пункті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, а будь-які стримуючи фактори від порушень зобов`язань в разі застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, на переконання суду, відсутні.

Інформацією щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, на даний час продовжують існувати, а будь-які стримуючи фактори від порушень зобов`язань в разі застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, на переконання суду, відсутні.

В силу положень п.2 ч.1 ст.183 КПК України суд не визначає розміру застави.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,178,314,331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 27 серпня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1