Справа № 304/843/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
29.06.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду: адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах
ТОВ «Риба люкс»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/245/22, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Риба люкс»,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який представляє інтереси власника майна - ТОВ «Риба Люкс», вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, тому просить її скасувати. Стверджує, що підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України є необґрунтованою. Звертає увагу на те, що будь-які роботи у межах детального плану орендованої території не могли створити небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля. Згідно зі звітом про стратегічну екологічну оцінку до детального плану території для розміщення водойми для поливу сільськогосподарських культур в урочищі «За рікою» за межами населеного пункту на території Сторожницької сільської ради Ужгородського район Закарпатської області детальний план орендованої території «відповідає державним та стратегічним документам, реалізація заходів планової діяльності не справляє значного негативного впливу на стан довкілля та здоров`я населення». Тому питання обґрунтованості підозри, на думку апелянта, залишається відкрите. Апелянт зазначає, що арешт майна третіх осіб, для яких майно є джерелом існування, є неспівмірним завданням кримінального провадження. Відсутні підстави вважати, що власники будуть вчиняти дії, які перешкоджатимуть проведенню слідчих дій. Стверджує, що зняття зразків ґрунту з транспортних засобів могло бути здійснено правоохоронними органами за час їх тимчасового вилучення, проведення ж технічної експертизи документів за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу або трасологічної експертизи номерного позначення кузову автомобіля жодним чином не можуть сприяти розслідуванню незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель. Апелянт вважає, що арешт майна, яке законно знаходилося та використовувалося для роботи на території орендованій ТОВ «РИБА ЛЮКС» його підрядниками та субпідрядниками, обмежує право підприємства на свободу ведення підприємницької діяльності та свободу користування орендованими земельними ділянками. На підставі вищевикладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно: вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі 5511, р/н НОМЕР_1 , що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; екскаватор зеленого кольору марки «О&К.MH.CITY», р/н НОМЕР_3 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 04 грудня 2017 року належить ОСОБА_8 ; Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 ; глиняну суміш, об`ємом приблизно 6 м куб, що навантажена на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», р/н НОМЕР_1 ; складську книгу з товарно-транспортними накладними (далі ТТН); ТТН № 000672, без дати; три ТТН № 000671, без дати; ТТН № 000651 від 12 березня 2022 року; ТТН № 000652 від 30 березня 2022 року; печатку червоно-білого кольору з надписом Товариство з обмеженою відповідальністю «РИБА ЛЮКС» № 41518605 та надписом «України з двома зірочками»; ТТН № 000674 від 20 квітня 2022 року; ТТН № б/н від 28 квітня 2022 року; ТТН № 000665 від 14 квітня 2022 року та № 000667 від 15 квітня 2022 року; глиняну суміш з кузову вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» та з місця ймовірного відбору, які відповідно упаковані до спеціальних експертних пакетів INP 4004395 та INP 4004396, - слідчим суддею були взяті до уваги вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.
У ході розслідування встановлено, що невідомі особи за відсутності спеціального дозволу на користування ділянкою надр та гірничого відводу з берега річки Уж за допомогою автомобільної техніки здійснюють незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яку реалізують мешканцям Ужгородського (колишнього Перечинського) району, чим завдають збитки державі. Виїздом СОГ на місце події на земельній ділянці з координатами J644+WG8, Ужгород, Закарпатська область 48.6072237, 22.2063427, що розташована на правому березі р. Уж на відстані приблизно 4,2 км від міста Ужгорода, виявлено котлован у вигляді півкола, довжиною близько 200 м різної глибини від 2 до 4 м, а також екскаватор зеленого кольору з надписом «MH CITY», впритул до якого розміщено вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», р/н НОМЕР_1 , на кузові якого навантажена глиняна суміш об`ємом приблизно 6 м куб. На вимогу працівників правоохоронного органу трактористом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , надано складську книгу з товарно-транспортними накладними (далі ТТН) ТТН № 000672, без дати, ТТН № 000671, без дати, ТТН № 000651 від 12 березня 2022 року та ТТН № 000652 від 30 березня 2022 року, а також печатку червоно-білого кольору з надписом Товариство з обмеженою відповідальністю «РИБА ЛЮКС» № 41518605 та надписом «України з двома зірочками», а також Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , згідно якого власником транспортного засобу є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_2 . Водій вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , надав Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на його ім`я, а також ТТН № 000674 від 20 квітня 2022 року, № б/н від 28 квітня 2022 року, № 000665 від 14 квітня 2022 року та № 000667 від 15 квітня 2022 року. Подальшим оглядом місця події виявлено місце забору корисних копалин та за участю спеціалістів державної екологічної інспекції проведено заміри ями та відібрано забори глиняної суміші з кузова вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», яку упаковано до спеціального експертного пакету INP 4004395 та з місця ймовірного забору, яку також упаковано до спеціального експертного пакету 4004396 та вилучено.
Наведені в клопотанні обставини підтверджуються і доданими до клопотання матеріалами (а. с. 8-33).
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 29.04.2022 вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі 5511, р/н НОМЕР_1 , що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; екскаватор зеленого кольору марки «О&К.MH.CITY», р/н НОМЕР_3 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 04 грудня 2017 року належить ОСОБА_8 ; Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 ; глиняну суміш, об`ємом приблизно 6 м куб, що навантажена на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», р/н НОМЕР_1 ; складську книгу з товарно-транспортними накладними (далі ТТН); ТТН № 000672, без дати; три ТТН № 000671, без дати; ТТН № 000651 від 12 березня 2022 року; ТТН № 000652 від 30 березня 2022 року; печатку червоно-білого кольору з надписом Товариство з обмеженою відповідальністю «РИБА ЛЮКС» № 41518605 та надписом «України з двома зірочками»; ТТН № 000674 від 20 квітня 2022 року; ТТН № б/н від 28 квітня 2022 року; ТТН № 000665 від 14 квітня 2022 року; № 000667 від 15 квітня 2022 року; глиняну суміш з кузову вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» та з місця ймовірного відбору, які відповідно упаковані до спеціальних експертних пакетів INP 4004395 та INP 4004396, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно, оскільки таке має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, так як може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, апеляційний суд повністю погоджується і з висновком слідчого судді про те, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав, що у свою чергу спростовує позицію адвоката ОСОБА_5 щодо необґрунтованості підозри. Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд також відхиляє.
Разом із тим, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дав належну оцінку тому факту, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2021 року, зокрема на екскаватор моделі «О&К MH CITY», р/н НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію такого серії НОМЕР_4 , вже накладався арешт шляхом заборони розпорядження такими, що у свою чергу не стало перепоною для припинення діяльності з вивозу глини/піщано-гравійної суміші власниками майна, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.
Тому, апеляційний суд вважає обґрунтованим та належним чином умотивованим висновок слідчого судді про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, необхідність використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Між тим, слідчий суддя обґрунтовано не наклав арешт на ключі від екскаватора, взявши до уваги те, що такі у встановленому законом порядку речовим доказом не визнані, тоді як прокурор у клопотанні посилається виключно на таку мету накладення арешту, а будь яких інших підстав необхідності накладення арешту на це майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, прокурором у клопотанні не наведено та при розгляді клопотання слідчому судді не надано.
При цьому, на переконання апеляційного суду, при накладенні арешту на майно слідчий суддя обгрунтовано застосував заборону розпорядження транспортним засобом марки «КАМАЗ» та свідоцтвом про його реєстрацію, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом, що у свою чергу не позбавляє власника можливості користуватися таким. Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що накладення арешту на майно в частині розпорядження таким не є припиненням або позбавленням права власності на нього, а такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього.
Тому, апеляційний суд вважає, що зазначене в клопотанні прокурора майно, на яке слідчий суддя наклав арешт, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі для забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів, а також з метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, зокрема й для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії із цим майном, а також запобіганню передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризикам.
При цьому, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків щодо майна, на яке слідчий суддя наклав арешт, та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.
Також апеляційний суд вважає, що апелянтом не доведено можливості настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, і вважає, що слідчим суддею належним чином враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що: арешт майна третіх осіб, для яких майно є джерелом існування, є неспівмірним завданням кримінального провадження; відсутні підстави вважати, що власники будуть вчиняти дії, які перешкоджатимуть проведенню слідчих дій, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як необґрунтовані і такі, що не спростовують висновків слідчого судді, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що зняття зразків ґрунту з транспортних засобів могло бути здійснено правоохоронними органами за час їх тимчасового вилучення, проведення ж технічної експертизи документів за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу або трасологічної експертизи номерного позначення кузову автомобіля жодним чином не можуть сприяти розслідуванню незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель.
Доводи апеляційної скарги про те, що: будь-які роботи у межах детального плану орендованої території не могли створити небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля; згідно зі звітом про стратегічну екологічну оцінку до детального плану території для розміщення водойми для поливу сільськогосподарських культур в урочищі «За рікою» за межами населеного пункту на території Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області детальний план орендованої території «відповідає державним та стратегічним документам, реалізація заходів планової діяльності не справляє значного негативного впливу на стан довкілля та здоров`я населення»; арешт майна, яке законно знаходилося та використовувалося для роботи на території орендованій ТОВ «РИБА ЛЮКС» його підрядниками та субпідрядниками, обмежує право підприємства на свободу ведення підприємницької діяльності та свободу користування орендованими земельними ділянками, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді, які покладено в обґрунтування необхідності накладення арешту на автомобіль марки «Камаз» та свідоцтво про його реєстрацію, шляхом заборони розпорядження ним, та на інше майно шляхом заборони користування та розпорядження ним.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про часткове задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення якісного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлено обґрунтованих клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги та спростовували б висновки слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Риба люкс», залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: