Справа №:755/3449/22
Провадження №: 1-кс/755/701/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2022 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000949 та додані до нього матеріали, -
В С Т А Н О В И В:
29.04.2022 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000949.
Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 29.04.2022 року.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, в невстановлений досудовим розслідуванням час вступив в злочинну змову ОСОБА_6 .
Так, 26.04.2022 року о 17 годині 50 хвилин, за адресою: м.Київ, пр-т Соборності, 5, виявлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зберігали при собі психотропні речовини з метою збуту.
В ході особистого обшуку ОСОБА_5 , в період часу з 18 години 54 хвилини до 19 години 15 було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_1 ;
- банківську картку Монобанк з номером НОМЕР_2 ;
- електронні ваги;
- поліетиленові зіп пакети та пакет з вмістом пластикових ємностей.
Після цього 26.04.2022 року всі вищевказані речі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949 від 26.04.2022 року.
Отже, з метою збереження майна, що стало предметом доказування вчиненого злочину, а також з метою подальшого збереження вилучених об`єктів з метою виявлення, вилучення, дослідження, перевірки й оцінюванні слідів злочину та інших речових доказів, на думку слідчого, є необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було використане під час вчинення злочину, а також є речовим доказом, слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, надіслав на адресу суду заяву, в якій клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, про причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом було встановлено, що 26.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (кримінальне провадження №0000949).
Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 ВІ, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Постановою слідчого від 26.04.2022 року, мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; банківську картку Монобанк з номером НОМЕР_2 ; електронні ваги; поліетиленові зіп пакети та пакет з вмістом пластикових ємностей, які було вилучено в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано речовими доказами.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000949 задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 26.04.2022 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_1 ;
- банківську картку Монобанк з номером НОМЕР_2 ;
- електронні ваги;
- поліетиленові зіп пакети та пакет з вмістом пластикових ємностей.
Копію направити для відома до Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві та власнику майна.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1