Справа № 344/9872/19
Провадження № 1-кп/344/230/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 придбав, носив, зберігав та збув бойові припаси без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

В березні 2019 року ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу НТЦ «Лисець», що знаходиться в смт. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, знайшов 12 бойових патронів калібру 7,62х39 мм. та одну оболонку кулі до аналогічного патрону, які являються боєприпасами промислового виготовлення до військової вогнепальної нарізної зброї - автоматів системи Калашникова та його модифікацій (АК, АКМ, АКМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС), придатних до стрільби, та усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами і маючи намір на їх незаконне носіння та зберігання без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, дозволу, став зберігати при собі, з метою подальшого збуту та передачі.

З цією метою, 08 березня 2019 року під час зустрічі з ОСОБА_9 , яка відбулась в 11 год. 30 хв. неподалік залізничного вокзалу в м. Івано-Франківськ, ОСОБА_7 повідомив про зберігання вищевказаних боєприпасів, які він нібито отримав від військовослужбовців в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, а також про намір їх збуту, запропонувавши останньому придбати у нього патрони до автомата Калашникова та пістолета Макарова. При цьому, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 зустрітися 14 березня 2019 року, повідомивши про намір демонстрації останньому наявних в нього боєприпасів до автомата Калашникова у кількості 440 одиниць, які він готовий продати за загальною вартістю 800 доларів США.

Надалі, о 17 год. 45хв. 14 березня 2019 року під час зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , що відбулася в автомобілі «ТАВРІЯ», д.н.з. НОМЕР_2 , на території автостоянки поблизу торгового центру «Арсен» по вул. Миколайчука, 2 в м. Івано-Франківськ, останній, з метою демонстрації справжності своїх намірів щодо налагодження подальшого систематичного збуту зброї та бойових припасів, безоплатно надав ОСОБА_9 паперовий пакунок, у якому містились 12 бойових патронів калібру 7,62х39 мм. та одна оболонка кулі до аналогічного патрону, вказавши, що в подальшому, приблизно на початку квітня 2019 року, зможе продати йому в разі потреби більшу кількість боєприпасів, а також вогнепальну зброю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що в березні 2019 року в смт. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області неподалік НТЦ «Лисець» він знайшов 12 бойових патронів калібру 7,62х39 мм. та одну оболонку кулі до аналогічного патрону, які без передбаченого законом дозволу носив, зберігав та 14 березня 2019 року о 17 год. 45хв. в автомобілі «ТАВРІЯ» д.н.з. НОМЕР_2 на території автостоянки поблизу торгового центру «Арсен» по вул. Миколайчука, 2 в м. Івано-Франківськ збув безоплатно передав ОСОБА_9 . На той час він працював в поліції і був обізнаний із законодавством, яке регулює порядок обігу зброї та бойових припасів. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, до вчиненого ставиться критично, просив суд суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх без винятку учасників судового провадження судом змінено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; є особою з інвалідністю (3 група); одружений; має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із встановленням іспитового строку 1 рік, обвинуваченого, який просив суворо не карати та захисника, яка просила застосувати ч. 1 ст. 69 КК України призначивши покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_7 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, з урахуванням викладених вище обставин та особи обвинуваченого суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

В той же час суд зазначає, що достатніх правових підстав для застосування за клопотанням сторони захисту ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому покарання саме у виді штрафу судом не встановлено. При цьому суд врахував, що штраф відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного, а ОСОБА_7 , який на даний час не працює, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, - скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 16569 (шістнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 23коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Арешт на майно, накладений на підставі ухвал слідчих судів Личаківського районного суду м. Львова від 19 березня 2019 року, - скасувати.

Речові докази: диски з аудіо та відеозаписами, - зберігати в матеріалах кримінального провадження; бойові припаси, картонну коробку (постанова слідчого від 20 травня 2019 року), - знищити; чохол та підголівник (постанова слідчого від 15 березня 2019 року), - повернути ОСОБА_9 ; печатку, виписку з бази даних, оригінал та копію протоколу (постанова слідчого від 15 березня 2019 року), - повернути у ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області; документи на автомобіль Форд, мобільний телефон та одяг (постанова слідчого від 15 березня 2019 року), - повернути ОСОБА_7 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_12