печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6. при секретарі судових засідань ОСОБА_3., за участю адвоката ОСОБА_4, прокурора ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55055/20-к від 14.12.2020 у кримінальному провадженні № 000583 від 13.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55055/20-к від 14.12.2020 у кримінальному провадженні № 000583 від 13.03.2020.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7. в рамках кримінального провадження № 0000583 від 13.03.2020 до Печерського районного суду м. Києва 11.12.2020 було подане клопотання про накладення арешту на майно, а саме: на квартиру площею 114,2 м2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2

14.12.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/55055/20-к клопотання про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на майно, а саме: на квартиру площею 114,2 м2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 та була набута у власність згідно договору купівлі-продажу від 24.12.2020 з забороною відчуження та розпорядження.

24.12.2020 право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8., зареєстрованого в реєстрі за номером 1603, номер запису про право власності 39922008.

Представник особи, яка звернулась із клопотанням - адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5. в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000583 від 13.03.2020, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 209 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX) КК України.

Прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7. в рамках кримінального провадження № 0000583 від 13.03.2020 до Печерського районного суду м. Києва 11.12.2020 було подане клопотання про накладення арешту на майно, а саме: на квартиру площею 114,2 м2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ввід 14.12.2020 по справі № 757/55055/20-к клопотання про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на квартиру площею 114,2 м2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 та була набута у власність згідно договору купівлі-продажу від 24.12.2020 із забороною відчуження та розпорядження.

24.12.2020 право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8., зареєстрованого в реєстрі за номером 1603, номер запису про право власності 39922008.

При цьому, ОСОБА_1 не має жожного просесуального статусу у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Внаслідок цього, всупереч нормам Кримінально-процесуального кодексу України та основам європейського права, які захищають непорушність права власності та передбачені Європейські конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема в протоколі №1 прийнятому до неї, було застосовано захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи. З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини. Тлумачення даного поняття наявне зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Отже для накладання арешту на тимчасово вилучене майно обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, яка може бути підтверджена пред`явленою підозрою згідно зі ст. 276-278 КПК України. Аналогічну позицію Європейський суд з прав людини висловлював у справі «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від серпня 1990, пункт 48.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоджу. Завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі, якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Арешт майна передбачає заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і перебувають у нього або у інших фізичних або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації, с спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешті майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розгляду чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою недопущення обмеження права приватної власності ОСОБА_1 клопотання підлягає задоволенню в частині скасування заборони розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55055/20-к від 14.12.2020 у кримінальному провадженні № 000583 від 13.03.2020 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55055/20-к від 14.12.2020 у кримінальному провадженні № 000583 від 13.03.2020 на майно, а саме: на квартиру площею 114,2 м2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_1 , в частині заборони розпорядження.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя О.Л. Бусик