Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/235/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 119 (98) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та в її інтересах представника адвоката ОСОБА_13 та апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 лютого 2022 року, якою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків давності та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новоархангельськ, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.119 КК України та по зміненому обвинуваченню за ст.118 КК України, на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0005946 за обвинуваченням ОСОБА_10 закрито.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 згідно обвинувального акту від 24.09.2015 року обвинувачується у вбивстві через необережність, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.119 КК України, за таких обставин.
Так, 04.07.2015 року близько 00.00 год. ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 перебували за адресою АДРЕСА_2 , належна ОСОБА_15 , де святкували день народження останнього та вживали спиртні напої.
Після спільного розпиття спиртних напоїв, близько 00.15 год. 04.07.2015 року ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 пішли до балкону квартири, в які перебували, щоб перекурити. Після виходу з балкону до кімнати вищевказаної квартири за адресою АДРЕСА_2 між ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, яка відразу переросла у бійку. Під час вказаної бійки ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2,79 г/дм куб., що у живих осіб відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння) та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2,43 г/дм куб., що у живих осіб відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння) розташовуючись біля середини кімнати, ближче до входу на балкон, навпроти ОСОБА_10 , наносили удари ОСОБА_10 в різні частини тіла, від яких ОСОБА_10 прикривався руками, спричинивши останньому тілесні ушкодження згідно висновку судово медичної експертизи №888 від 06.08.2015 року у вигляді поверхневих ран в правій тім`яній ділянці голови, на верхній губі справа та вздовж складок шкіри правої вушної раковини, обширного синця з розповсюдженням на праву виличну, скроневу, щічну ділянці обличчя; обширного синця в ділянці носа та синців навколо правого та лівого ока; синців в лобній ділянці справа, в правій сонцеподібній ділянці, по зовнішній поверхні правого плечового суглоба з підшкірним крововиливом навколо, на передній поверхні грудної клітини справа, по лівій боковій поверхні грудної клітини зліва з саднами, в ділянці зовнішнього кута лівої лопатки, по задньовнутрішній поверхні верхньої третини правого плеча, по задній поверхні нижньої третини правого плеча, та задньої поверхні середньої третини лівого плеча, по тильній поверхні лівої кисті, в ділянці лівої сідниці за сторони передньої поверхні лівого суглоба та правого колінного суглоба з садном; підшкірного крововиливу в ділянці правого передпліччя. В ході нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , розташувався спиною до балкону, обличчям до входу у кімнату, частково повернутий правою стороною до ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Під час захисту ОСОБА_10 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, помітив ніж, який розташовувався ліворуч від нього на дивані, та вважаючи що існує реальна загроза його життю, з метою захисту, почав відмахуватись, а правою рукою, тримаючи в долоні руки ніж, здійснив не менше чотирьох рухів направлених в різні сторони витягнутою рукою, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження згідно висновку судово медичної експертизи №1357 від 10.09.2015 року у вигляді рани по передній поверхні середньої третини шиї та рани на межі верхньої та середньої третини шиї, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, розмахуючи ножем та прикриваючи обличчя ОСОБА_10 відчув удар в область лівої сторони тулубу, з боку ОСОБА_14 , та тримаючи в долоні правої руки ніж, вважаючи, що існує реальна загроза його життю та здоров`ю з боку ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані необхідної оборони, з метою захиститись від злочинного посягання на своє життя і здоров`я з боку ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , що виражалось в нанесенні останніми тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з метою відвернення такого посягання, мотивуючи свої дії самозахистом, явно перевищуючи межі необхідної оборони, допустивши явну невідповідність свого захисту характеру та небезпеці посягання, умисно наніс один удар правою рукою, в якій тримав ніж, в сторону тулубу ОСОБА_14 , спричинивши останньому згідно висновку судово медичної експертизи №602 від 18.07.2015 року тілесне ушкодження у вигляді колото різаної рани, з розташуванням в області нижньої третини передньої поверхні грудної клітини справа, з пошкодженням плеври, тканини правої легені, що виникло в результаті однократного травмуючого впливу лезом клинка, що має колючо ріжучі властивості, про що свідчить щілеподібна форма рани, характер країв та стінок раневого каналу, форма кінців, наявність самого раневого каналу, а також перевага довжини раневого каналу над шириною рани. Вказане тілесне ушкодження виникло при житті ОСОБА_14 , незадовго до моменту настання смерті, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та у живих осіб має ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
В подальшому ОСОБА_14 було доставлено до Кіровоградської обласної лікарні, де було констатовано смерть останнього. Згідно висновку судово медичної експертизи №602 від 18.07.2015 року причиною смерті ОСОБА_14 являється геморагічний шок, внаслідок гострої крововтрати, що розвинулася в результаті поранення правої легені, про що свідчать дані судово медичної експертизи трупу та дані судово гістологічної експертизи.
Після нанесення удару ножем ОСОБА_10 в бік тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_8 наніс один удар у щелепу ОСОБА_10 , від якого останній втратив свідомість та впав на підлогу, а ОСОБА_8 ще три удари ногою в обличчя ОСОБА_10 , після чого останнього було затримано та доставлено до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

19.06.2016 року прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_16 вноситься до суду змінений обвинувальний акт, в якому прокурор перекваліфіковує дії ОСОБА_10 з ч.1 ст.119 КК України на ст.118 КК України, тобто умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.
На підставі ч.3 ст.338 КПК України, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтримують відносно ОСОБА_10 обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, тобто за ч.1 ст.119 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.119 КК України та по зміненому обвинуваченню за ст.118 КК України, на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0005946 за обвинуваченням ОСОБА_10 закрито.

Рішення суду мотивовано тим, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності відповідає вимогам ст.ст.286, 287 КПК України. ОСОБА_10 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, яке є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_10 після вчинення 04 липня 2015 року кримінального правопорушення, інших злочинів не вчиняв, а тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.119 КК України, яке підтримують потерпілі, так і за зміненим обвинуваченням за ст.118 КК України закінчився. Будь-які відомості суду, які б слугували підставою зупинення або переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , сторонами не надано та не повідомлено. Таким чином, зважаючи на усі встановлені обставини, ОСОБА_10 звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.119 КК України (яке підтримують потерпілі) та по зміненому обвинуваченню за ст.118 КК України на підставі ст.44, п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України.

В апеляційних скаргах потерпіла ОСОБА_12 та в її інтересах представник адвоката ОСОБА_17 просили скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що з моменту внесення кримінального провадження до ЄРДР, тобто з 04.07.2015 року, кримінальне провадження розглядалося в апеляційному та касаційному судах саме через бездіяльність та невжиття слідством необхідних заходів для притягнення винної особи до відповідальності; слідчим не вчинено належних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Судом не було враховано того, що строк досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 294 КПК України, може бути продовжений неодноразово, а, враховуючи складність кримінального провадження, логічним було б продовжити строк досудового розслідування, а не закрити кримінальне провадження. Потерпіла ОСОБА_11 звернулась із аналогічною апеляційною скаргою в яких заявила аналогічні апеляційні вимоги. Крім того із аналогічною апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, потерпілу ОСОБА_12 , яка підтримала подані апеляційні скарги та просила їх задовольнити, ОСОБА_8 , який також підтримав подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Загальні положення кримінального провадження під час звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані положеннями ст. 285 КПК України.

Зокрема, ч.1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом із тим, порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності встановлено ч.1 ст. 286 КПК України, а саме те, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. А також, ч. 4 цієї статті визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Крім того, як передбачено ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 21.01.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням (т.9 а.с.209-211), в якому просив звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 119 КК України (яке підтримують потерпілі) та зміненому обвинуваченню за ст.118 КК України, з підстав передбачених ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0005946 від 04.07.2015 року, в судовому засіданні 22.02.2022 року обвинувачений ОСОБА_10 підтримав вказане клопотання. По суті заявленого клопотання пояснив, що погоджується із усіма встановленими обставинами і просить задовольнити клопотання захисника.
Крім того розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та за ст.118 КК України та ч.1 ст.119 КК України.
Також розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, які роз`ясненні йому судом. його позиція добровільна.

Більше того, у вказаному клопотанні зазначено, що наслідки закриття кримінального провадження згідно ст.49 КК України ОСОБА_10 роз`яснені та зрозумілі, та стоїть його підпис.

З урахуванням вимог ч.4 ст. 286 КПК України, судом першої інстанції невідкладно розглянуто дане клопотання обвинуваченого і задоволено його та як передбачено ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою звільнив ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 119 КК України (яке підтримують потерпілі) та зміненому обвинуваченню за ст.118 КК України, та закрив кримінальне провадження.

Із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає його законним та обґрунтованим.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, санкція якого передбачає обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

19.06.2016 року прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_16 вноситься до суду змінений обвинувальний акт, в якому прокурор перекваліфіковує дії ОСОБА_10 з ч.1 ст.119 КК України на ст.118 КК України, тобто умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

На підставі ч.3 ст.338 КПК України, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтримують відносно ОСОБА_10 обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, тобто за ч.1 ст.119 КК України.

Відповідно до санкції ст. 118 КК України (в редакції на момент скоєння злочину № 576-УИІ від 02.07.2015, ВВР, 2015, № 36, ст.360) умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Частиною 2 та 3 ст. 12 КК України (в редакції на момент скоєння злочину) встановлено, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; правопорушення, передбачене ст. 118 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно обвинувального акту встановлено, що датою вчинення вказаного злочину є 04.07.2015 року.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Тому, строки давності притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.119 КК України (яке підтримують потерпілі) та за ст.118 КК України закінчились на час розгляду клопотання судом першої інстанції, а також будь-які інші підстави для здійснення кримінального переслідування щодо ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні відсутні та в матеріалах справи відсутні будь які данні стосовно того, що ОСОБА_10 притягувався до кримінальної відповідальності за новими злочинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду даного кримінального провадження 23.02.2022 року правильно застосував норми матеріального права та процесуального законодавства, та у відповідності до вимог ч.4 ст. 286 КПК України, невідкладно розглянув клопотання обвинуваченого і обґрунтовано задовольнив його, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які передбачені ст. 49 КК України, а тому правильно закрив кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0005946 стосовно ОСОБА_10 , саме з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_12 та в її інтересах представника адвоката ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_18 про необхідність продовження строку досудового розслідування, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, у даному випадку обвинувачений був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності з нереабілітуючих підстав, за його особистою заявою.

Отже, всупереч тверджень апелянтів, суд дотримався вимог ст. 49 КК України та розглянув клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 119 КК України (яке підтримують потерпілі) та зміненому обвинуваченню за ст.118 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, коли воно надійшло, невідкладно з прийняттям рішення, що виключало будь-яке провадження по справі.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що в апеляційній скарзі ОСОБА_8 слід відмовити, оскільки останній не є потерпілим по даній справі, а має статус свідка.

При цьому враховує Ухвалу Верховного Суду від 20 серпня 2020 року по справі №404/7081/15-к, згідно якої закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_10 . В якій чітко зазначено, що ОСОБА_8 не може бути визнаний потерпілим за ст.118 КК України, та враховує викладене в Постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року по справі №404/7081/15-к, в якій також зазначено, що відповідно до ч.6 ст.55 КПК України потерпілим в кримінальному провадженні можуть бути близькі родичі чи члени сім`ї такої особи. ОСОБА_8 не є близьким родичем чи членом сім`ї померлої особи ОСОБА_14 , а тому він не може бути потерпілим від злочину, за який засуджено ОСОБА_10 . ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні має статус свідка. (а. с. 94-95, 115-116, 129-132 Том 9).

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною мотивованою та обгрунтованою, підстави для задоволення апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та в її інтересах представника адвоката ОСОБА_13 відсутні. Крім того не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та в її інтересах представника адвоката ОСОБА_13 та апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_10 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)