Ухвала
06 вересня 2022 року
м. Київ
справа №753/12370/20
провадження № 51-2634ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року і
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року застосовано до ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року вказану ухвалу місцевого суду залишено без змін.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КК та встановив, що її подано із порушенням пунктів 1, 2, 3, 4, 5 ч. 2, частин 3, 5 названої статті.
За вимогами п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Зі змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року, при цьому не оскаржує ухвалу Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року, яку постановлено за результатами перегляду зазначеної ухвали в апеляційному порядку. Такі суперечності потребують усунення, оскільки ухвала місцевого суду окремо не може бути предметом касаційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Водночас ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду.
ОСОБА_4 , який подав касаційну скаргу слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК підстави для скасування судових рішень із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на положення статей 412-414 КПК.
ОСОБА_4 не зазначає у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом під час розгляду цього провадження в апеляційному порядку. Крім того, він не вказує, які доводи апеляційної скарги його захисника апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив, не оцінив або визнав необґрунтованими без наведення відповідних мотивів.
Сформульована у касаційній скарзі вимога не відповідає положенням ст. 436 КПК, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. З касаційної скарги не вбачається того, яке рішення має ухвалити касаційний суд щодо ухвали апеляційного суду.
До касаційнної скарги ОСОБА_4 не долучив копію ухвали апеляційного суду, оскільки перегляд ухвали місцевого суду в апеляційному порядку є обов`язковою умовою для перегляду рішення судом касаційної інстанції відповідно до ст. 424 КПК.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (якщо такі є). Проте ОСОБА_4 у касаційній скарзі таких даних не зазначив.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи, яка подає касаційну скаргу щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак всупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга адресована Верховному Суду України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3