Справа №760/6469/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні сина 2008 р.н., працює ФОП, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,
у кримінальному провадженні за №0000094 від 18.05.2022 року
ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 18.05.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введенно воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до Закону України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб підприємців доручено організувати та забезпечити в установленому порядку здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.
Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2002, затверджено Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних силах України та відповідно додатку №1 до нього визначено розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправленні осіб через державний кордон України, за грошову винагороду, шляхом внесення в електронному кабінеті перевізника системи «ШЛЯХ» заявки на перетин державного кордону України водіям віком від 18 до 60 років, які здійснюють міжнародні вантажні автомобільні перевезення для оборонних потреб з метою усунення перешкод з незаконного перетину державного кордону України.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на організації незаконного переправленні осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню усуненням перешкод з корисливих мотивів ОСОБА_5 31.05.2022 приблизно о 14:50 год., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час спілкування в телефонній розмові з ОСОБА_7 , запропонував останньому за грошову винагороду в розмірі 110 000 (сто десять тисяч) гривень, організувати незаконне переправлення останнього через державний кордон України, сприяти його реалізації шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, шляхом внесення останнього в систему «ШЛЯХ», що надасть змогу ОСОБА_7 , виїхати за межі України всупереч вимогам п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; Закон України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію»; Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на що ОСОБА_7 погодився, та за вимогою ОСОБА_5 надіслав йому у месенджері «WhatsApp» з мобільним номером НОМЕР_1 , фото власного паспорта громадянина України, закордонного паспорта та в подальшому посвідчення водія.
В подальшому, 04.06.2022, ОСОБА_7 , на виконання раніше узгодженої домовленості з ОСОБА_5 щодо наданням засобів та усуненням перешкод у незаконному переправленні через державний кордон України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ресторані на другому поверсі приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передав частину грошових коштів в сумі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн., ОСОБА_5 , який в свою чергу їх отримав та розпорядився ними на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 04.06.2022 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в місті Львів, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено,при невстановлене них досудовим розслідуванням обставинах, вніс в електронному системи «ШЛЯХ» ОСОБА_7 як експедитора наділеного правом на перетин державного кордону України, після чого надіслав останньому скріншоти у месенджері «WhatsApp» з мобільного номеру НОМЕР_1 , кріс того в ході телефонної розмови, наголосив на передачі ОСОБА_8 другої частини грошових коштів у сумі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн. за організацію у незаконному переправленні останнього через державний кордон України, сприяння його вчиненню шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.
В подальшому 04.06.2022 приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ресторані на другому поверсі приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримав від ОСОБА_7 , за виконання раніше узгодженої домовленості з ОСОБА_5 щодо наданням засобів та усуненням перешкод у незаконному переправленні через державний кордон України, другу частину грошових коштів в сумі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч), який в свою чергу їх отримав та розпорядився ними на власний розсуд.
Після отримання грошових коштів, ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в ході проведення обшуку в салоні автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «CARAVELLA» н.з. НОМЕР_2 на якому прибув останні, виявлено та вилучено другу частину грошових коштів попередньо отриманих від ОСОБА_7
04.06.2022 о 19.50 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
06.06.2022 о 15.24 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме у організації незаконного переправленні осіб через державний кордон України, сприянні його вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів.
На думку сторони обвинувачення, вчинення ОСОБА_5 вказане кримінальне правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
У відповідності з вимогами п.4 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 ставиться: запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке кваліфікується за ступенем тяжкості як тяжке, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконного впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку сторони обвинувачення, викладене свідчить про наявність достатніх обставин доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з альтернативою внесення застави у розмірі 198 480 грн., та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на що, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про застосування відносно підозрюваної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, й в задоволенні такого клопотання просила відмовити повністю. Так, захисник просила врахувати, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки. Характер процесуальної поведінки його підзахисного в рамках даного кримінального провадження не дає підстав для висновку про те, що відносно останнього наявна необхідність в застосуванні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також сторона захисту вказуючи на необґрунтованість пред`явленої підозри під час розгляду клопотання надавала зібрані ними докази, які свідчать про відсутність достатніх відомостей про наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, абсурдність пред`явленої підозри, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення поданого клопотання заперечував, зазначивши, своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні він не вбачає. В решті, підтримав думку свого захисника.
Ч.1 ст.177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч.1 ст.183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ч.1, ч.4 ст.194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ч.4 ст.194 КПК України - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Ч.1 ст.182 КПК України - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
04.06.2022 о 19.50 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
06.06.2022 о 15.24 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
В підтвердження існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 в рамках даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України сторона обвинувачення посилається на матеріали поданого клопотання, які були дослідженні судом під час розгляду клопотання.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування обґрунтована підозра передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Слідчий суддя зазначає, що характер та ступінь тяжкості, зокрема, вказаного кримінального правопорушення, безумовно, в значній мірі свідчить про ступінь загрози для свободи підозрюваного, у випадку подальшого доведення його вини у встановленому законом порядку перед судом, чого останній не може не усвідомлювати.
За таких обставин, побоюючись можливого покарання у випадку подальшого доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 у встановленому законом порядку перед судом, на думку слідчого судді, останній об`єктивно може вжити заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, в цілях уникнення для себе негативних кримінально-правових наслідків, що свідчить про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Що стосується посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Так, в що стосується посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя також приходить до переконання, що існування таких ризиків в рамках даного кримінального провадження не доведено, оскільки стороною обвинувачення не обґрунтовано, яким чином та в якій формі, підозрюваний може незаконно перешкоджати даному кримінальному провадженню або вчинити інший злочин.
Що стосується посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих та свідків, слідчий суддя також приходить до переконання, що доводи сторони обвинувачення не є в належній мірі обґрунтованими, оскільки не зважаючи на те, що стороною обвинувачення не обґрунтовано, з огляду на які обставини сторона обвинувачення прийшла до переконання, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків в рамках даного кримінального провадження, в цілому, стороною обвинувачення також не надано.
Вирішення питання можливості застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
За фактичними обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що враховуючи його тяжкість, вимагає від слідчого судді застосування відносно підозрюваної особи такого запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також забезпечить досягнення завдань застосування відповідного запобіжного заходу.
В рамках даного кримінального провадження, в обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу, сторона обвинувачення посилається на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існування частини з яких (передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчим суддею було визначено необґрунтованим.
За таких обставин, з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження, наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, так як останній є одруженою особою, має на утриманні сина 2008 р.н., працює ФОП, раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, слідчий суддя вважає, що застосуванням відносно останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, можливо буде забезпечити досягнення відповідних завдань кримінального провадження як в цілому, так і запобіжного заходу зокрема.
Також, слід зазначити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, строком на два місяці, поклавши на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом в рамках даного кримінального провадження, 2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання/роботи.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого, - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2022 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити ОСОБА_5 з - під варти негайно в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом в рамках даного кримінального провадження,
2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання/роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, а її безпосереднє виконання на орган Національної поліції України за місцем проживання (перебування) підозрюваного під домашнім арештом.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1