Справа № 167/212/22
Номер провадження 1-кп/167/60/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 від 29 листопада 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Луків Рожищенського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, ввостаннє вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року за ч.1 ст.357, ч. 3 ст.185, ч. 2 ст.289, ч. 1 ст. 304 КК України до п`яти років позбавлення волі, згідно ухвали Волинського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання змінено, залишено ОСОБА_4 остаточне покарання, призначене на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна із встановленням іспитового строку на три роки, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (далі КК України)
ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 28 листопада 2021 року, близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ЗАЗ 1103», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 30-40 км/год по вул.Молодіжна у с.Носачевичі Луцького району Волинської області, в порушення п. п. 1.2, 1.3, 1.7, 2.1а), 2.9а), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку по краю проїжджої частини зліва відносно руху вказаного автомобіля, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому переднього краю правої велико гомілкової кістки в нижній третині з задовільним стоянням відламків, забою тазу, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння перелому необхідний час більше 21 доби.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 1.2, 1.3, 1.7, 2.1а), 2.9а), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.2 в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.7 водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи;

п. 2.1а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
п. 2.9 (а) водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 13.1 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустічного напрямку мають перевагу.
Так допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, та перебування під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину відповідно до пред`явленого обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 26 травня 2022 року подав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності у зв`язку із з тим, що бере участь в бойових діях пов`язаних з агресією Росії на території України. Також зазначив, що фактичні обставини ним не оспорюються, претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення міри покарання покладається на погляд суду.
Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 який своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він по наявній базі даних комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради та КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської області ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря нарколога не звертався. За місцем проживання заяв та скарг від односельців на ОСОБА_4 не надходило.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі ст. 174 КПК арешт накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року на транспортний засіб необхідно скасувати.
Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлені.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року та остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року з 07 грудня 2021 року.
Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 грудня 2021 - скасувати.
Речові докази у справі, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ 1103», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спец майданчику в АДРЕСА_2 , повернути власнику ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 , яке повернуто ОСОБА_6 залишити останньому.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судових інженерно - транспортних експертиз в сумі 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1