Справа № 761/9265/22
Провадження № 1-кс/761/5262/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 11 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1111, ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «АЕРОК» (), а саме на 100 % статутного фонду, що становить 437 447 057,77 грн., який належить компанії «АЕРОК ІНВЕСТМЕНТ ДОЙЧЛАНД ГМБХ» (Німеччина, УНТЕРХАХІНГ, ІНЗЕЛЬКАММЕРШТРАССЕ 10, 82008), шляхом заборони учасникам ТОВ «АЕРОК» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «АЕРОК» (). А також заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, у тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав у вигляді 100% статутного фонду ТОВ «АЕРОК» (), у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що cлужбові особи ТОВ «Аерок» () у період з 01 січня 2017 року по 18 квітня 2022 року шляхом реалізації товарів з суб`єктами господарської діяльності, які відповідно до рішень Державної податкової служби України про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, станом на 18 квітня 2022 року віднесено до ризикових суб`єктів господарської діяльності, а саме: ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ «Аерострой плюс» (), ПП «Магістар-СГ» (), ТОВ «Смарт Полімер» (), ТОВ «Атмосфера Інжиніринг Сістемз» (), ТОВ «Теплотехнік ТП» (), ТОВ «В.К.Містобуд» (), ТОВ «ВК Будцентр» (), ТОВ «ВК «Атлант Мегабуд» (), ТОВ «ТД «ДСК135» (), ТОВ «ВК Житлоінвесг» (), ТОВ «Позитив-В» (), ТОВ «Мейк Поінт Інжиніринг» (), ТОВ «Інтелрембуд» (), ухилилися від сплати ПДВ на загальну суму 68 237 769,33 грн, що є особливо великим розміром.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Аерок» () у 2021 2022 роках здійснили імпорт устаткування, приладів, насосів, гідравлічних циліндрах та іншого від компанії «Aeroc Investment Deutschland GmbH» на загальну суму 25 632 702,31 грн.

Так, ТОВ «Аерок» є виробником бетону автоклавного твердіння в Україні та постачальник виробів із пористого бетону автоклавного твердіння під торговою маркою AEROC. Продукція випускається двома заводами, розташованими у м. Березань та м. Обухів Київської області. Засновником вказаного підприємства є компанія-нерезидент «Aeroc Investment Deutschland GmbH» (Республіка Німеччина), кінцевим бенефіціарним власником якого є ПАТ «Група ЛСР» (Російської Федерація), головою ради директорів якої є громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 .

Відповідно до даних податкової звітності ТОВ «Аерок» та компанія «Aeroc Investment Deutschland GmbH» є дочірніми підприємствами ПАТ «Група ЛСР» (Російська Федерація). Відтак, на переконання органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати про провадження службовими особами ТОВ «Аерок» господарської діяльністю здійснюється з державою-агресором.

Крім того, досудовим розслідуванням також встановлено, що до 21 березня 2014 року материнською компанією ТОВ «АЕРОК» (код 34840150) обліковувалась «Група ЛСР» (Російська Федерація), що підконтрольна громадянам Російської Федерації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в подальшому була використана юрисдикція Німеччини через створення додаткової компанії в ланцюзі підконтрольних підприємств, для приховування справжніх бенефеціарів та вигоданабувачів українських бізнес-активів.

За даними податкової декларації про прибуток за період 2017 2021 років ТОВ «АЕРОК» (код 34840150) виведено на користь своєї материнської компанії «AEROC Investment Deutschland GmbH» (Німеччина, попередня назва ЛСР Європа ГмбХ) грошових активів на загальну суму 742,5 млн. грн., у вигляді пасивних доходів (дивіденди, проценти, роялті), з яких: 2017 рік 39 млн. грн. (дивіденди), 40,2 млн. грн. (роялті); 2018 рік 99,2 млн. грн. (проценти), 10,5 млн. грн. (роялті); 2019 рік 46,7 млн. грн. (проценти); 2020 рік 182,2 млн. грн. (проценти), 138,1 млн. грн. (роялті); 2021 рік 121 млн. грн. (дивіденди), 65,6 млн. грн. (роялті).

Майже половина виплачених на користь материнської компанії доходів припадає на проценти, що нараховувались та сплачувались по кредитним договорам, укладеним ще в 2008 2007 роках, а саме: № 1/07 від 07 березня 2007 року, позика на суму 1,2 млн. євро; № 2/07 від 05 вересня 2007 року, позика на суму 6,9 млн. євро; № 9614-02/20 від 15 вересня 2008 року, позика на суму 30 млн. руб.; № 1/8 від 19 лютого 2008 року, позика на суму 8,3 млн. євро.

Відтак, на думку сторони обвинувачення, залучення інвестицій від материнської компанії у вигляді позик, подальше нарахування та сплата відсотків за такими позиками, ймовірно дозволяє ТОВ «АЕРОК» (код 34840150) використовувати механізм «штучного» формування додаткових витрат.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що директором німецької компанії «AEROC Investment Deutschland GmbH» обліковується ОСОБА_8 , що додатково займає посаду ще у 8 компаніях, тому потребує дослідження напрямок можливого дефіциту фізичної присутності «AEROC Investment Deutschland GmbH» в країні резиденції, оскільки існує ризик створення відповідної кондуїтної (проточної) компанії для використання відповідних пільг, що надаються Конвенціями про уникнення подвійного оподаткування.

Одночасно зазначена злочинна схема забезпечує незаконне виведення безготівкових коштів підприємств реального сектору економіки у тіньовий, тобто неконтрольований державою, обіг, їх переміщення/перерахування за межі митної території України, що призвело до шкоди економічній безпеці України.

Вказана протиправна діяльність, пов`язана з резидентами Російської Федерації, яка координується спеціальними службами та розвідувальними органами країни-агресора, продовжується і на цей час.

Відтак, на думку прокурора, є підстави вважати, що діяльність зазначених юридичних осіб на цей час може бути спрямована на заподіяння шкоди економічній безпеці України, фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

Таким чином, прокурор у своєму клопотанні зазначає, що ТОВ «АЕРОК», «Aeroc Investment Deutschland GmbH» та ПАТ «Група ЛСР» є пов`язаними підприємствами, а їх дії заздалегідь обумовлені і є такими, що спрямовані на мінімізацію податкових зобов`язань для ТОВ «АЕРОК».

Також прокурор в клопотання зазначає, що є всі підстави вважати, що службові особи, а також інші особи, які діють від їх імені, їх представники, представники товариств (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають корпоративні права ТОВ «АЕРОК», можуть вчинити реєстраційні дії щодо передачі корпоративних прав (основних засобів) іншим особам, з метою уникнення від відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження.

Корпоративні права ТОВ «АЕРОК» мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки зміна права власності корпоративних прав на вищезазначені підприємства може призвести до наступного знищення речових доказів, документів та ухилення службових осіб ТОВ «АЕРОК» від кримінальної відповідальності.

26 травня 2022 року постановою старшого детектива другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 . корпоративні права ТОВ «АЕРОК» у вигляді 100 % статутного фонду, що становить 437 447 057,77 грн., який належить компанії «АЕРОК ІНВЕСТМЕНТ ДОЙЧЛАНД ГМБХ» (Німеччина, УНТЕРХАХІНГ, ІНЗЕЛЬКАММЕРШТРАССЕ 10, 82008) визнано речовими доказами.

Відтак, прокурор просить накласти арешт на корпоративні права ТОВ «АЕРОК» у вигляді 100 % статутного фонду, що становить 437 447 057,77 грн, який належить компанії «АЕРОК ІНВЕСТМЕНТ ДОЙЧЛАНД ГМБХ» (Німеччина, УНТЕРХАХІНГ, ІНЗЕЛЬКАММЕРШТРАССЕ 10, 82008), з метою збереження доказів та спеціальної конфіскації.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України.
При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива у кримінальному провадженні майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме: корпоративних прав ТОВ «АЕРОК» (), а саме: 100 % статутного фонду, що становить 437 447 057,77 грн., який належить компанії «АЕРОК ІНВЕСТМЕНТ ДОЙЧЛАНД ГМБХ» (Німеччина, УНТЕРХАХІНГ, ІНЗЕЛЬКАММЕРШТРАССЕ 10, 82008), шляхом заборони учасникам ТОВ «АЕРОК» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «АЕРОК» ().

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а також можливої спеціальної конфіскації.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
В той же час, слідчий суддя не вбачає достатніх законних підстав для задоволення клопотання прокурора в частині заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, у тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав у вигляді 100% статутного фонду ТОВ «АЕРОК» (), у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження, оскільки прокурором у своєму клопотанні не визначено чіткий перелік осіб на яких повинен бути покладений обов`язок виконання ухвали в цій частині. Водночас, прокурор не позбавлений можливості в подальшому вирішити зазначене питання під час під час виконання ухвали.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 11 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1111, ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на корпоративні права ТОВ «АЕРОК» (), а саме на 100 % статутного фонду, що становить 437 447 057,77 грн., який належить компанії «АЕРОК ІНВЕСТМЕНТ ДОЙЧЛАНД ГМБХ» (Німеччина, УНТЕРХАХІНГ, ІНЗЕЛЬКАММЕРШТРАССЕ 10, 82008), шляхом заборони учасникам ТОВ «АЕРОК» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати корпоративні права ТОВ «АЕРОК» ().

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1