Справа № 529/1108/21
Провадження № 1-кп/529/7/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000705 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
встановив:
29.09.2021 близько 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 керуючи автомобілем САЗ модель 3507 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі по вул. Миру в с. Стасі Полтавського району Полтавської області, в порушення вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав із узбіччя на зустрічну смугу руху дороги, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «ИЖЮ5к», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди /далі - ДТП/ потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово - медичної експертизи № 1141 від 04.11.2021, були спричинені тілесні ушкодження, а саме: відкритий багатоскалковий перелом діалізів обох кісток лівої гомілки, пошкодження задньої гомілкової артерії з масивним пошкодженням вен і розчавленням м`язів лівої гоміки, множинних забійно-рваних ран м`яких тканин лівої гомілки, множинні забійно-рвані рани м`яких тканин лівої гомілки, травматичний, геморагічний шок 2 ступеня та саден шкіри шиї, тулуба і верхніх кінцівок, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав вказавши, що він 29.09.2022 в післяобідній час в с. Стасі Полтавського району Полтавської області привіз автомобілем САЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 вантаж на замовлення. Розвантаживши вантаж він виїзджав з другорядної дороги на головну вулицю вул. Миру в с.Стасі, при цьому автомобіль рухався зі швидкістю близько 20-30 км/год, а перед виїздом на головну дорогу він призупинився, пересвідчився у відсутності перешкод, після чого виїхав на головну дорогу, саме на свою смугу руху та рухався саме по ній, на узбіччя не виїжджав. Виїхавши на головну дорогу обвинувачений ОСОБА_6 побачив, що йому на зустріч, по його смузі руху, рухається мотоцикл, який зіткнувся з автомобілем під його керуванням. При цьому, зазначивши, що головна дорога має невелике заокруглення на якому росте дерево, яке заважало обзору всієї дороги. Саме із-за вказаного заокруглення головної дороги виїхав вказаний мотоцикл, десь зі швидкістю 60 км/год, під керуванням потерпілого ОСОБА_4 . Саме через вказане дерево та заокруглення дороги він побачив рух мотоцикліста за 20 чи 40 м від керованого ним автомобіля.

Зіткнення з мотоциклістом відбулось саме на його смузі руху, в ліве крило його автомобіля. Після зіткнення, обвинувачений ОСОБА_6 відразу викликав швидку допомогу. Крім цього, перед зіткненням з мотоциклом, його автомобіль був в русі, однак перед самим зіткненням обвинувачений ОСОБА_6 побачивши, що мотоцикл їде на дуже великій швидкості по його смузі руху, зупинився і останній, в`їхав вже у стоячий автомобіль. В останні секунди перед зіткненням, побачивши мотоцикл, він почав повертати ліворуч, однак зіткнення не уникнув, яке прийшлось в ліве крило автомобіля під його керуванням, тому основна частина його автомобіля в момент зіткнення перебувала на його смузі руху, а частина автомобіля на зустрічній смузі руху. В той же час пояснив, що він знайомився зі схемою ДТП і така відповідає обставинам справи, як і фотознімки, які додані до схеми. Вважає, що його діями не порушено Правила дорожнього руху, а такі норми порушив саме водій мотоцикла. Цивільні позови не визнав в повному обсязі, оскільки не вбачає своєї вини у ДТП.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_6 у скоєному злочині повністю доводиться наступною сукупністю встановлених та досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів.
Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказав, що 29.09.2022, у другій половині дня, за вказівкою свого бригадира він поїхав до контори підприємства на якому працює. Так, рухаючись на своєму мотоциклі по головній дорозі по вул. Миру в с. Стасі Полтавського району Полтавської області, їхав ближче до узбіччя, по своїй смузі руху, зі швидкістю близько 40-45 км/год., за легким заокругленням дороги, на відстані 70 метрів побачив, що стоїть автомобіль САЗ на узбіччі, по ходу його руху, тобто по праву сторону від нього, який почав рух та виїхав йому на зустріч перегородивши майже всю смугу руху. Потерпілий ОСОБА_4 суду вказав, що з метою уникнення зіткнення намагався з`їхати вліво на узбіччя, але у нього не вийшло через невелику відстань між автомобілем і його мотоциклом. Автомобіль під керуванням обвинуваченого, побачивши його намагався знову з`їхати на узбіччя де стояв, але не встиг, оскільки була мала відстань, тому відбулось зіткнення з мотоциклом під його керуванням. Зіткнення прийшлось в бампер автомобіля, в наслідок зіткнення він вилетів з мотоцикла вдарився у ліве, а по його ходу руху, праве крило автомобіля, перелетів його та впав на асфальт. Після зіткнення обвинувачений ОСОБА_6 вийшов з авто, почав кричати йому : «Що ти наробив?», і побіг за автомобіль комусь телефонувати. Хто викликав швидку для нього він не знає, однак обвинувачений ОСОБА_6 весь час переховувався за автомобілем. Потерпілий ОСОБА_4 вказав, що в автомобілі було двоє людей, водій обвинувачений і пасажир.

Свідок ОСОБА_8 при допиті в судовому засіданні вказав, що він разом з обвинуваченим ОСОБА_6 розвантажували дрова в одному із господарств, що знаходиться в с. Стасі Полтавського району Полтавської області, які привезли на автомобілі САЗ. За кермом був ОСОБА_6 , а він в якості пасажира. Повертаючись назад, вони виїхали з другорядної дороги на головну, на праву смугу руху, рухаючись по своїй стороні зі швидкістю 30 км/год та він побачив, як на автомобіль на якому вони їхали назустріч їде мотоцикл. Обвинувачений ОСОБА_6 спочатку вивернув кермо правіше, а потім лівіше і відбулось зіткнення авто з мотоциклом. В момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль під керуванням ОСОБА_6 був по середині дороги, а удар мотоцикла був у ліве крило САЗ.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 привіз до його господарства дрова, яке знаходиться по АДРЕСА_2 . Розвантаживши дрова, останній разом зі своїм помічником, який був у стані сп`яніння, сіли до машини та виїхали з двору, він зачинивши за ними ворота поїхав слідом. По дорозі йому хтось зателефонував і він зупинивши автомобіль розмовляв по телефону, при цьому бачив, як автомобіль під керуванням обвинуваченого виїжджав з другорядної дороги на головну на свою смугу руху. Закінчивши телефону розмову він виїхав на головну дорогу, де побачив, як автомобіль САЗ стоїть по середині дороги, блище до правого боку, а мопед лежав зліва. Вказане ДТП трапилось за 20-25 метрів від повороту.

Відповідно до протоколу місця огляду ДТП, схемою та фототаблицею до нього від 29.09.2021, дослідженим безпосередньо в судовому засіданні, зафіксована обстановка дорожньо - транспортної пригоди та місце розташування транспортних засобів (а.с.195-203 том 1).
05.10.2021 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава накладено арешт на мотоцикл марки ИЖЮ 5к, номерний знак НОМЕР_2 , а також на автомобіль марки САЗ, модель 3507 СПГ, тип самоскид, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 08.11.2021 №СЕ-19/117-21/12270-ІТ, вбачається, що на рульове керування автомобіля марки САЗ моделі 3507 СПГ, тип самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилось у працездатному, але технічно-несправному стані, оскільки сумарний люфт у рульовому кермуванні на момент проведення огляду перевищує граничне значення 20*, та не відповідає вимогам п.31.4.2а ПДР. Дана несправність настала до ДТП під час його експлуатації. В той же час гальмівна система вказаного автомобіля знаходилась у працездатному, але технічно-несправному стані так як сповільнення автомобіля спостерігалось після повторного натискання на педаль гальма, крім цього в робочу гальмівну систему внесено конструктивні зміни. Така несправність робочої гальмівної системи настала до ДТП під час експлуатації. Вплив виявленої несправності гальмівної системи призводить до збільшення гальмівного шляху при застосуванні екстреного гальмування (а.с.220-230 том 1).
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 05.11.2021 №СЕ-19/117-21/12272-ІТ, вбачається, що рульове керування мотоцикла ИЖЮ5к, номерний знак НОМЕР_2 знаходилось у працездатному, але технічно-несправному стані, у зв`язку зі зміщенням передньої вилки зі свого конструктивного місця та механічними пошкодженнями правого та лівого пера вилки які настали внаслідок ДТП. На момент проведення огляду експертом, ходова частина вказаного мотоцикла знаходилась у технічно-несправному та непрацездатному, несправності ходової частини настали внаслідок ДТП (а.с.235-243 том 1).
Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи від 04.11.2021, вбачається, що в момент первинного контакту автомобіля марки САЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєю передньою та лівою кутовою частинами був повернутий до передньої частини мотоцикла ИЖЮ 5к, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому кут між повздовжньою віссю автомобіля марки САЗ модель 3507 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та повздовжньою віссю переднього колеса мотоцикла ИЖЮ 5к складав близько 160°±10° (а.с.248-253 том 1).
Як вбачається з висновку експерта № 1141 від 04.11.2021, потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого багатоскалкового перелому обох кісток лівої гомілки, пошкодженням задньої гомілкової артерії з масивним пошкодженням вен і розчавленням м`язів лівої гомілки, множинних забійно-рваних ран м`яких тканин лівої гомілки, травматичного, геморагічного шоку ІІ ступеню та саден шкіри шиї, тулуба і верхніх кінцівок, які утворились від дії тупих предметів та можливо в строк і обставин вказаних у постанові і пред`явленій медичній документації та які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя (а.с.4-6 том 2).
Згідно даних, отриманими під час проведення слідчого експерименту від 05.11.2021, з фототаблицею та схемою, за участю підозрюваного ОСОБА_6 у присутності двох понятих, у ході якого підозрюваний розповів про обставини ДТП за його участю та участю мотоцикліста ОСОБА_4 , яка сталась по вул. Миру в с. Стасі Полтавського району Полтавської області. Зокрема підозрюваний вказував, що коли він побачив мотоцикліста, який рухався по смузі його руху, то почав зміщування в ліву сторону на зустрічну смугу, але мотоцикліст почав повертатися на свою смугу руху і тоді він взяв вправо та почав гальмувати, але зіткнення все одно сталося (а.с.7-16 том 2).
Згідно даних, отриманих в результаті проведення слідчого експерименту від 05.11.2021 з фототаблицею та схемою, за участю потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 , у присутності двох понятих, під час проведення якого свідок ОСОБА_8 розповів про обставини ДТП за участю мотоцикліста ОСОБА_4 та автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 , яка мала місце по АДРЕСА_3 (а.с. 17-22 том 2).
Також згідно даних, отриманих в ході проведення слідчого експерименту 22.11.2021 зі схемою та фототаблицею до нього, за участі потерпілого ОСОБА_4 його адвоката ОСОБА_5 , у присутності двох понятих, в ході проведення якого, потерпілий ОСОБА_4 розповів про обставини ДТП за його участю та участю автомобіля, яким керував обвинувачений ОСОБА_6 , яке сталась по вул. Миру в с. Стасі Полтавського району Полтавської області. Зокрема потерпілий вказував, що він рухався по своїй правій полосі, а автомобіль САЗ стояв на узбіччі дороги з його напрямку руху. Коли він наблизився, то автомобіль САЗ почав виїзджати на проїздну частину, він вивернув кермо вліво, але уникнути зіткнення не вдалося (а.с. 23-28 том 2).
Як вбачається з висновку за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи від 30.11.2021 у даній дорожній обстановці, за показаннями мотоцикліста ОСОБА_4 , в дорожній обстановці водій автомобіля САЗ, реєстраційний номере НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР. В той же час, з технічної точки зору покази водія ОСОБА_6 в частині віддалення автомобіля САЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 від місця зіткнення на відстані 14.40 м., в момент виявлення мотоцикліста та початку перестроювання ліворуч в поперечному напрямку на відстань 1,33 м, а потім поперечного заміщення праворуч на відстань 0,10 м. технічно неспроможні. Також технічно неспроможними є покази водія ОСОБА_6 в частині розташування автомобіля САЗ та мотоцикла ИЖЮ 5к відносно один від одного в момент зіткнення, а також покази свідка ОСОБА_8 в частині розташування автомобіля САЗ та мотоцикла ИЖБ 5к відносного один до одного.
Крім цього, відповідно до вказаного висновку судової інженерно-транспортної експертизи, в умовах даної події водій САЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом ИЖЮ 5к, номерний знак НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР.
В умовах даної події водій мотоцикла марки ИЖЮ 5к ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем САЗ, шляхом застосування екстренного гальмування.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля САЗ ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (а.с.37-46 том 2).
Доводи обвинуваченого та його захисника щодо невинуватості суд оцінює критично, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Зокрема покази, які надані обвинуваченим в судовому засіданні, не узгоджуються з матеріалами провадження, а саме з висновком проведеної судової інженерно-транспортної експертизи від 30.11.2021, де чітко вказано, що покази водія ОСОБА_6 в частині розташування автомобіля САЗ та мотоцикла ИЖЮ 5к відносно один від одного в момент зіткнення та віддалення автомобіля від місця зіткнення, в момент виявлення мотоцикліста та початку перестроювання, а також покази свідка ОСОБА_8 в частині розташування автомобіля САЗ та мотоцикла ИЖБ 5к відносного один до одного є технічно неспроможними.
З огляду на вказаний висновок експерта, суд критично ставиться і до показів свідка ОСОБА_8 , оскільки такі не узгоджуються з матеріалами справи в їх сукупності.
Вказаний висновок експерта є належним та допустимим доказом, обвинуваченим та стороною захисту останній не спростований.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими та в своїй сукупності достатніми для доведення винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом.
Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 66, 67 КК України не встановлено.
Так, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин з необережності, має погашену судимість, за місцем проживання компрометуючі матеріали відсутні, скарги від односельчан відсутні, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Відповідно до позиції потерпілого, останній просив призначити суворе покарання, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині не визнав.

Згідно досудової доповіді Полтавського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі на певний строк неможливе.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, неофіційно працює, має на утриманні неповнолітнього сина, а також те, що після вчинення злочину обвинувачений вів законослухняний спосіб життя, не ухилявся від суду, не притягувався до будь-якої відповідальності, компрометуючі дані щодо нього відсутні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому заборони застосування ст.75 КК України за умови невизнання обвинуваченим своєї вини КК України не містить.

Суд переконаний, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
На думку суду призначення покарання у виді реального відбування покарання, на якому наполягав прокурор, є недоцільним та може бути неефективним, з огляду на необхідність відшкодування завданої шкоди. Окрім того відсутні будь-які об`єктивні дані щодо неможливості виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та тяжкість злочину суду вважає за необхідне застосувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи пред`явлений цивільний позов позивача ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Так, потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з ПАТ «СК « Провідна» матеріальну шкоду завдану внаслідок злочинних дій в сумі 33 912 грн. 25 коп., витрати на правову допомогу 16 200 грн. та моральну шкоду в розмірі 1825 грн., що становить в загальному 51 937 грн. 86 коп.
При цьому з обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути франшизу в розмірі 2600 грн., витрати на правову допомогу 13800 та моральну шкоду у розмірі 28 174 грн. 39 коп.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Розглядом кримінального провадження встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП застрахована в ПрАТ «СК Провідна»».
Згідно з полісом про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності №204829879 у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, на суму завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми: 260 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 130 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи становить 2600 (а.с.105,106 том 1).
Так, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - ст. 3 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справа №147/66/17 від 14 грудня 2021 року, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).
При цьому, судом не беруться до уваги доводи ПрАТ «СК Провідна» щодо не звернення потерпілого до страхової компанія із заявою про виплату страхового відшкодування.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 по справі № 465/4287/15 зробила висновок про те, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом до страховика (або МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язком та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Потерпілим ОСОБА_4 до позовної заяви додано докази на підтвердження понесених витрат на лікування та придбання виробів медичного характеру в розмірі 36 512 грн. 25 коп.(а.с.53-58 том 1).
Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За положенням ст. 26-1 Закону № 1961-IV Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Суд вважає, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях. Також потерпілий переніс тривале стаціонарне та амбулаторне лікування, тимчасово не працював, що порушило звичний спосіб його життя. Наразі потерпілому встановлена 3 група інвалідності. Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України підлягає відшкодуванню.
За вказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Провідна» стосовно стягнення матеріальної шкоди в сумі 33 912 грн. 25 коп., моральної шкоди розміром 1825 грн. 61 коп., яка розрахована, як 5% з розрахунку розміру понесених витрат на лікування (без відрахування франшизи в сумі 2600) є обгрунтованими.
Також є обгрунтованими і позовні вимоги позивача до ОСОБА_6 про стягнення розміру франшизи в розмірі 2600 грн. та моральної шкоди в розмірі 28 174 грн. 39 коп.
Щодо розподілу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Спеціальним Законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.
Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).
Отже, з аналізу норм вказаного Закону можна зробити висновок, що відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок страховика не передбачено спеціальним Законом, тому вимоги позивача про стягнення із ПАТ «СК «Провідна» витрат на правову допомогу в розмірі 16 200 грн. є необгрунтованою.
Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на користь потерпілого, у разі ухвалення судом обвинувального вироку, можуть бути стягненні лише з обвинуваченого.
Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з страхової компанії витрат на правову допомогу.
В той же час, з огляду на норми ст.137 ЦПК України, витрати на правову допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_6 в сумі 13 800 грн. є належним чином обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області подано позовну заяву в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.. Скліфасовського» Полтавської обласної ради до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 54 814 грн.40 коп. Вказана позовна заява є законною, обгрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі, з урахуванням вимог ст.. 22, 1166 ЦК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
Цивільний позов, заявлений прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.. Скліфасовського» Полтавської обласної ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.. Скліфасовського» Полтавської обласної ради ( IBAN: НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_4 в сумі 54 814 грн. 40 коп.
Уточнену позовну заяву ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 33 912 грн. 25 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 825 грн. 61 коп., а всього 35 737 грн. 86 коп.
Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в розмірі 16 200 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 франшизу в розмірі 2600 грн., витрати на правову допомогу в сумі 13 800 грн. та моральну шкоду у розмірі 28 174 грн. 39 коп., а всього 51 937 грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз в загальному розмірі 8 924 грн. 24 коп.

Зняти арешт з автомобіля марки САЗ модель 3507 СПГ, тип самоскид-С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1985, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_10 та яким користується ОСОБА_6 .
Зняти арешт з мотоцикла марки «ИЖЮ 5К», номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 1985, рама № НОМЕР_6 , колір жовтий, який згідно документа «Технический паспорт мотоцикла, мотороллера» НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 та яким користується ОСОБА_4 .
Речовий доказ автомобіль марки САЗ модель 3507 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на вказаний автомобіль, які знаходяться в СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою вул. Газовиків, 1 смт. Диканька Полтавського району Полтавської області повернути ОСОБА_6 .
Речовий доказ - мотоцикл марки «ИЖЮ 5К», номерний знак НОМЕР_2 та технічний паспорт до нього, які знаходяться на зберіганні в СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою вул. Газовиків, 1 смт. Диканька Полтавського району Полтавської області повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуюча ОСОБА_1