Провадження № 1-кп/947/431/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, об`єднанні в одне провадження ЄРДР № 0000797 від 18.05.2021 року та ЄРДР № 0000519 від 07.04.2022 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувають матеріали кримінального провадження, об`єднанні в одне провадження ЄРДР № 0000797 від 18.05.2021 року та ЄРДР № 0000519 від 07.04.2022 року у відношенні: Дімчогло = прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з підстав викладених у клопотаннях, що долучені до матеріалів провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , з підстав викладених у письмовому клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти вищезазначеного клопотання прокурора, вказуючи, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
На думку Суду, ризики переховування обвинуваченої ОСОБА_4 від суду та незаконного впливу на свідків доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.
Суд, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірх, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, з конфіскацією майна.
Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків, інших учасників провадження.
Показання свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
Станом на теперішній час, обвинувачений також може чинити вплив на свідків з метою переконати їх змінити їхні викриваючі показання.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, а також його впливу на учасників провадження не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, Суд вважає за доцільне продовжити у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Водночас, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у відповідності до ст.12 КК України, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.
Крім того, захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , заявив про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи.
Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника у повному обсязі.
Прокурор не заперечував проти клопотання сторони захисти про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши клопотання сторони захисту, Суд приходить до наступного висновку.
Статтею ст.242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Згідно ст.243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу
Згідно обвинувального акту, 18.05.2021 року о 11:49 год., ОСОБА_4 та особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділенні в окреме провадження (далі ОСОБА_О), діючи умисно та за попередньою змовою, рухаючись вулицею Академіка Корольова в м. Одесі, визначили місце зберігання «закладки». Після чого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, біля будинку № 42 ОСОБА_О розмістив у схованці 1 полімерний згорток фіолетового кольору з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальним кількісним вмістом 0,130г.
Крім того, 18.05.2021 року о 11:59 год., співробітниками поліції були зупинені ОСОБА_О та ОСОБА_4 , у якої під час проведення огляду місця події, виявлений та вилучений полімерний контейнер жовтого кольору, у якому містились 11 згортків з полімерної плівки із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальним кількісним вмістом 1,1770г, які остання за попередньою домовленістю з ОСОБА_О незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.
Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_О, незаконно придбали та зберігали наркотичний засіб, обіг якого обмежено метдаон, загальним кількісним вмістом, 1,9г, що є великими розмірами.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3078 КК України, а саме у незаконному придбанні зберіганні з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. (Перший епізод ЄРДР № 0000797 від 18.05.2021 року час реєстрації 17:08:12 год.)
Крім того, за невстановлених обставин, ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який почала незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.
07.04.2022 року 15:58 год., співробітниками поліції зупинено ОСОБА_4 , у якої під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, біля будинку № 23, з внутрішньої сторони куртки, виявлений та вилучений згорток харчової плівки, у якому містились 10 згортків фіолетового кольору із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, загальний кількісний вміст якого становить 1,194г., які остання незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.
За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу. (Другий епізод ЄРДР № 0000519 від 07.04.2022 року час реєстрації 17:08:13 год.)
Сторона захисту зазначає, що в ході досудового слідства та судового розгляду справи ОСОБА_4 неодноразово заявляла, що придбавала наркотичні препарати для власного вживання без мети збуту, так як на протязі тривалого періоду вживала наркотики. Вживала їх періодично, приблизно з 2015 року. Спочатку 2-3 рази на місяць, потім частіше декілька разів на тиждень. Вживала різноманітні таблетки та «хімію». Декілька разів перебувала у системі, тобто вживала кожен день, або через день. На підставі чого тричі проходила курси лікування в приватних клініках. Останній раз восени 2019 року. Після лікування кілька місяців не вживала, а потім знову зривалася і почала вживати. Останнім часом до затримання вживала «хімію» а саме: метадон декілька разів на тиждень.
За клопотанням сторони захисту до матеріалів провадження долучено вирок Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 року по справі № 947/7971/22, згідно якого ОСОБА_4 визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за правовою кваліфікацією незаконне придбання т зберігання психотропної речовини без мети збуту, та призначено покарання у вигляді арешту на строк 1 місяць.
Однак, в процесі досудового розслідування вказаного кримінального провадження по вищезазначеним епізодам кримінальних правопорушень обвинуваченій ОСОБА_4 судова психіатрична експертиза щодо встановлення її залежності від наркоманії та пореби у лікуванні від наркоманії проведена не була, у зв`язку із чим для з`ясування фактів, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні, Суд приходить до висновку, що вказане клопотання сторони захисту є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 183, 314, 315, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.09.2022 року, утримуючи останню в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Залишити без змін, розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Роз`яснити, що обвинувачена або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення обвинуваченою визначеного судом розміру застави, покласти на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Визначити строк дії ухвали суду щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.09.2022 року включно.
Ухвала суду щодо продовження строку застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали суду невідкладно скерувати на адресу ДУ «Одеській слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, для виконання.
Клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи задовольнити.
Призначити по кримінальному провадженню, об`єднаному в одне провадження ЄРДР № 0000797 від 18.05.2021 року та ЄРДР № 0000519 від 07.04.2022 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України амбулаторну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9.
На вирішення судовим експертам поставити наступні питання:
1.Чи страждала обвинувачена ОСОБА_4 на момент вчинення кримінальних правопорушень та чи страждає на даний час наркоманією?
2.Чи потребувала ОСОБА_4 лікування від наркоманії на момент вчинення кримінальних правопорушень та чи потребує лікування на даний час?
3.Чи мала залежність ОСОБА_4 внаслідок вживання наркотичних засобів на момент вчинення кримінальних правопорушень та чи має залежність на даний час?
Попередити судових експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384 та 385 КК України.

Копію ухвали суду та матеріали кримінального провадження невідкладно скерувати на адресу КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», з метою проведення експертного дослідження.
Зобов`язати начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або за його дорученням уповноважених посадових осіб забезпечити доставку обвинуваченої ОСОБА_4 до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», з метою проведення експертного дослідження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1