Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/446/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2022 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості згідно ст.89 КК України,

продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме: з 13.07.2022 року до 10.09.2022 року,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2022 року перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 13 липня 2022 року суд, за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на строк 60 днів, тобто до 10.09.2022.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 у разі зміни йому раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду; вчинити вплив на потерпілого та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, отже строк тримання обвинуваченого під вартою підлягає продовженню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що стороною захисту суду надано копію виписки з медичної карти відповідно до якої 11.06.2022 року ОСОБА_8 було проведено операцію на хребті наслідком якої він не може сидіти і потребує довготривалої реабілітації, що нівелює будь-які ризики наведені прокурором.

Так, захисник зазначає, що 22.04.2020 року приблизно о 8 год. 30 хв. слідчі СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області незаконно проникли до квартири АДРЕСА_2 , схопили ОСОБА_8 , надягли на нього кайданки, заволоділи ключами від автомобіля Toyota Prado і незважаючи на вимоги забезпечити участь адвоката відвезли його до належного ОСОБА_10 автомобіля Toyota Prado, в якому до приїзду адвоката інсценували виявлення номерних знаків.

22.04.2022року з 17.58 год. до 18.13 год. слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_11 склав протокол затримання особи, щодо якої винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу в якій вказав неправдивий фактичний час затримання 17 год. 57 хв. 22.04.2020 року.

Імітація затримання за ухвалою слідчого судді була необхідна слідчим для виправдання недопущення адвоката до ОСОБА_8 після фактичного затримання о 8 год. 30 хв. 22.04.2020 року.

Крім цього, працівники поліції намагались підкласти ОСОБА_8 гаманець, що приблизно о 13 годині було виявлено, працівник поліції забрав вказаний гаманець і поклав його до своєї кишені.

В подальшому в матеріалах кримінального провадження виявлено копію протоколу огляду місця події від 22.04.2020 року проведеного з 13.51 год. до 14.19 год. невідомим слідчим, який на автостоянці виявив і вилучив гаманець по опису схожий з тим, що був підібраний працівником поліції і покладеним ним до кишені, що є імітацією виявлення предмета та фальсифікацією слідчої дії і протоколу огляду місця події.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 утримуються в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор".

28.04.2020 року до ОСОБА_9 звернувся керівник слідчого ізолятора з вимогою повідомити про місцезнаходження коштів, якими він начебто заволодів при вчиненні злочину погрожуючи уколоти шприцом з тяжким захворюванням або спричинити смерть іншим шляхом. З такою же вимогою керівник слідчого ізолятора звернувся до ОСОБА_8 .

Після вказаних вимог до ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на протязі двох днів працівники слідчого ізолятора і УСР застосовували фізичне насилля, наносили побої і піддавали арештованих тортурам в результаті чого обом спричинили тілесні ушкодження, а ОСОБА_9 зламали ребро.

03.05.2020 року працівники СІЗО та УСР надали ОСОБА_8 і ОСОБА_9 телефони та примусили дзвонити родичам з повідомленням про необхідність зібрати кошти і передати їх особі телефонний номер якої дали працівники СІЗО.

Вимагання і тортури носили систематичний характер і ставили під загрозу життя і здоров`я ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Керівник Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" проігнорував заяву від 30.04.2020 року про надання медичної допомоги ОСОБА_8 і ОСОБА_9

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є потерпілими в кримінальному провадженні № 0000421 за фактом спричинення працівниками СІЗО їм в Кропивницькому слідчому ізоляторі тілесних ушкоджень і вимагання коштів.

Наслідком тортур стало погіршення самопочуття і ургентна госпіталізація та проведення операції на хребті 11.06.2022 року.

Після операції ОСОБА_8 потребує обмеження фізичного навантаження, прийняття ліків, спостереження і лікування у сімейного лікаря та невропатолога, магнітотерапію, масаж, електростимуляцію нижніх кінцівок, ЛФК.

Перебування в СІЗО, де неможливо забезпечити належний післяопераційний догляд призводить до погіршення здоров`я.

В зв`язку з погіршенням здоров`я ризики, які раніше заявляв прокурор втратили актуальність, тому домашній арешт може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, захисник вважає, що ухвала є незаконною і необґрунтованою, суд не спростував відсутність ризиків пов`язану зі станом здоров`я ОСОБА_8 і безпідставно погодився з голослівними твердженнями прокурора про наявність ризиків.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримати вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження на розгляді Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження №0001272 по обвинуваченню ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України.

У межах даного кримінального провадження до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово було продовжено.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стало те, що санкція найтяжчої статті за інкриміновані ОСОБА_8 злочини, передбачає покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років, офіційно не працює, однак одружений та має трьох малолітніх дітей. На даний час судовий розгляд щодо ОСОБА_8 не розпочато, а тому наведені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_8 у разі зміни йому раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду, так як інші учасники групи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та двоє інших невстановлених слідством осіб перебувають у розшуку і місце їх перебування не відоме; вчинити вплив на потерпілого та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 .

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, апеляційні вимоги захисника про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою проживання його дружини: АДРЕСА_3 , не можуть бути прийняті до уваги. З матеріалів справи убачається, що обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, належність житла у м. Одесі за вищевказаною адресою дружині обвинуваченого ОСОБА_8 є непідтвердженою.

Разом з цим відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 під час перебування під вартою були нанесені тілесні ушкодження та він є потерпілим у іншому кримінальному провадженні не можуть слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведена обставина не може підтверджувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки питання щодо продовження строків тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при продовженні строків тримання під вартою ОСОБА_8 районний суд враховував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

Посилання сторони захисту на те, що прокурором не надано доказів, які обґрунтовують обвинувачення ОСОБА_8 , а також зі слів захисту процесуальні порушення під час досудового розслідування, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки питання щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, яка ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах, вирішується в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку у справі, а не на стадії її розгляду, зокрема і під час вирішення питання про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, зазначені захисником у поданій до суду апеляційній скарзі, також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала районного суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не вбачає.

Керуючись статтями 177, 178, 331, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4