Справа № 473/2264/22
Номер провадження 1-в/473/228/2022
У Х В А Л А
Іменем України

"14" вересня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого,до засудження мешкав за адресою:АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27.08.2014 за ч.1 ст.115 КК України до 10-ти років позбавлення волі,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

05.09.2022 до суду від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшло письмове клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке просить розглядати за його відсутності.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився; надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання засудженого ОСОБА_4 вважає необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

27.08.2014 ОСОБА_4 засуджено Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч.1 ст.115 КК України до 10-ти років позбавлення волі.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.02.2016 засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.06.2014 по 05.11.2014.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується негативно. В місцях позбавлення волі перебуває з 28.06.2014.

Загалом протягом всього періоду відбування покарання має 4 заохочення (накладені в 2015 та 2018 роках), та 37 стягнень (накладені протягом 2019-2022 років), жодне з яких не знято та не погашено у встановленому законом порядку.

В майстерні установи не працевлаштований, бажання працювати не виявляє. Участі в суспільно-корисному житті установи та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає, не вбачає в цьому необхідності. Веде пасивний, пристосовницький спосіб життя.

За характером спокійний та врівноважений. У взаємовідносинах із засудженими неконфліктний, підтримує стосунки з обмеженим колом засуджених, зокрема, негативної спрямованості. Зі слів засудженого, у скоєному злочині розкаюється.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. У відповідності з п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з положеннями ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до положень Кримінального та Кримінально-виконавчого законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Так, засуджений ОСОБА_4 фактично відбув три чверті строку призначеного покарання. Заохочувався чотири рази за підсумками роботи в 2015, 2017 та 2018 роках, востаннє - 02.07.2018, після чого жодних заохочень не мав. Крім цього, має 37 стягнень, які є діючими (останнє накладено 23.08.2022).

Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що дані про особу засудженого ОСОБА_4 протягом всього періоду відбування покарання не доводять його виправлення, а тому підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1