Справа № 458/374/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження
сторона обвинувачення, прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,
сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Турка Самбірського району Львівської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2022 року № 0000284 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Ільник Турківський район Львівська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, вдівець, із середньою освітою, не є особою з інвалідністю, не є депутатом раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 03.03.2022 року приблизно 9.00 год, з метою незаконної порубки лісу, з корисливих мотивів, будучи в лісовому масиві кварталу № 43 виділ № 7 Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», що являється природно заповідним фондом, на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, умисно, з корисливих мотивів, незаконно зрізав бензопилою марки «STIHL ms-180», шляхом відокремлення від кореня, одне сироростуче дерево породи «Смерека» загальною кубомасою 1,20 м.куб., чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави розміром 5247,00 грн.

В подальшому, реалізуючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перевезення вказаного незаконно зрубаного дерева, за допомогою коня, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, 21.06.2022 року в період часу приблизно з 10.30 год по 11.35 год, перевозив вищевказану деревину породи «Смерека» загальною кубомасою 0,80 м.куб. з лісового масиву кварталу № 43 Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», що являється природно заповідним фондом, до села Закіпці Самбірського району Львівської області.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України незаконна порубка дерев у лісах на території природно заповідного фонду та незаконне перевезення незаконно зрубаного дерева на території природно заповідного фонду.

Дії ОСОБА_4 виразились у незаконній порубці дерев та у незаконному перевезенні незаконно зрубаного дерева на території природно заповідного фонду.

Позицій учасників судового провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор звернув увагу, що 30.06.2022 року між прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив про відсутність потерпілих. Зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Позиція обвинуваченої особи.

Підозрюваний ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, свою вину визнав беззастережно повністю, просив призначити узгоджену міру покарання, згодний з умовами угоди, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу та просив суд затвердити укладену угоду. В судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді,

Позиція захисника обвинуваченої особи.

У процесі судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки така укладена в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України та відповідно підтвердив підписання письмової угоди в його присутності.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Статтею 474 КПК України регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.246 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення; щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Також, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.3 ст.246 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. Із застосуванням ст..57 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст..76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст..314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти відповідні рішення, в тому числі положеннями п.1 ч.3 зазначеної статті визначено, що суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Відповідно до ст..468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За п.1 ч.4 ст.469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах на території природно заповідного фонду та незаконне перевезення незаконно зрубаного дерева на території природно заповідного фонду.

Дане кримінальне правопорушення, передбачене санцією ч.3 ст.246 КК України згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, оскільки згідно ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років..

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст..66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст..66 КК України, судом не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, передбачені ст..476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому суд зазначає, що обумовлення сторонами угоди у її тексті факультативних питань, які не передбачені загальними вимогами до таких угод згідно з ст.472 КПК України (зокрема щодо пропонованого терміну іспитового строку та стягнення процесуальних витрат), та які належать до дискреційних повноважень суду при ухваленні вироку, є пропозиціями до суду, які самі по собі не порушують прав та свобод сторін.

Також суд бере до уваги, що наданою угодою передбачено покладення на обвинуваченого обов`язків щодо співпраці у викритті інших кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність суспільного інтересу в укладенні угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

В укладенні даної угоди згідно з ст.52 КПК України брав участь захисник.

Таку угоду не може бути укладено у провадженні, в якому бере участь потерпілий, тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб, а також у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, незалежно від кола суб`єктів, яким завдано шкоди внаслідок вчинення таких злочинів.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Згідно з ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

В постановах Верховного Суду від 27.02.2018 в справі №203/378/17 та 29.11.2018 в справі №761/6774/16-к міститься посилання на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в п.12 якої зокрема зазначено, що «чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні».

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експерта відсутні.

Згідно ст..374 ч.4 п.2 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про цивільний позов. В рамках кримінального провадження не було пред`явлено цивільного позову.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 22.06.2022 року, яке виявлено неподалік лісового масиву с.Зінці Самбірського району Львівської області Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», що являється природно заповідним фондом, на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, а саме: смереку діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6м; смереку діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6м і які постановою про визнання речових доказів від 23.06.2022 року визнані речовим доказом і передані на відповідальне зберігання Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина» - скасувати на підставі ч.4 ст.174 КПК України і повернути законному володільцю Турківському дочірньому лісогосподарському підприємству " Галсільліс",

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 22.06.2022 року, яке виявлено неподалік лісового масиву с.Зінці Самбірського району Львівської області Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», що являється природно заповідним фондом, на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, а саме: ялиця діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6м, зважаючи на те, що з приводу даного сортименту дерева «Ялиця» виділено матеріали в окреме провадження не вирішувати питання в даному кримінальному провадженні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 року на бензопилу марки «STIHL ms-180» серійний номер корпусу - залишити без змін на підставі ч.4 ст.174 КПК України, як майно, яке підлягає спеціальній конфіскації.

Щодо бензопили марки «STIHL ms-180» серійний номер корпусу , а також сокири з дерев`яною ручною, які є знаряддям вчиненого злочину, і згідно квитанції №244 виданої 23.06.2022 року відділенням поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області передані на зберігання кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст.100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст.96-1 КПК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст.96-1 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Бензопила і сокира, як зазначив обвинувачений, належить йому і він знав, що використовував її незаконно.

Беручи до уваги те, що обвинувачений знав про незаконне використання бензопили та сокири, як знаряддя вчинення злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію бензопили марки марки «STIHL ms-180», а також сокири з дерев`яною ручною, на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7,8,9,30-33,110,314,369-371,373,374,376,473,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим (на час укладення угоди підозрюваним) ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , з іншої сторони, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2022 року № 0000284 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, укладену 30.06.2022 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до нього ст..75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в один рік.

Згідно ст..76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 22.06.2022 року, яке виявлено неподалік лісового масиву с.Зінці Самбірського району Львівської області Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», що являється природно заповідним фондом, на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, - скасувати в частині що стосується смереки діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6м; смереки діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6м і які постановою про визнання речових доказів від 23.06.2022 року визнані речовим доказом і передані на відповідальне зберігання Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина».

Речові докази - смерека діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6м; смерека діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6м і які постановою про визнання речових доказів від 23.06.2022 року визнані речовим доказом і передані на відповідальне зберігання Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина» - повернути законному володільцю Турківському дочірньому лісогосподарському підприємству " Галсільліс".

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 на вилучене майно під час проведення огляду місця події 22.06.2022 року, яке виявлено неподалік лісового масиву с.Зінці Самбірського району Львівської області Міжгірського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», що являється природно заповідним фондом, на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в частині що стосується ялиці діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6м, зважаючи на те, що з приводу даного сортименту дерева «Ялиця» виділено матеріали в окреме провадження не вирішувати питання в даному кримінальному провадженні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 року на бензопилу марки «STIHL ms-180» серійний номер корпусу - залишити без змін на підставі ч.4 ст.174 КПК України, як майно, яке підлягає спеціальній конфіскації.

Застосувати спеціальну конфіскацію до бензопили марки «STIHL ms-180» серійний номер корпусу , а також сокири з дерев`яною ручною, які зберігаються згідно квитанції №244 виданої 23.06.2022 року відділенням поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області - на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст..394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1