Справа № 468/1072/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

21.10.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000369 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України запроваджений воєнний стан на всій території України.
На початку серпня 2022 року, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 під найм одну з кімнат власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та з того часу останній почав проживати за вказаною адресою.
24.08.2022 року близько 06.00 год. у ОСОБА_3 , який перебував в своєму вказаному вище домоволодінні, виник протиправний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, розуміючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу через незамкнуті двері таємно проник до кімнати, де в той час спав ОСОБА_5 .

Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_3 побачив на столі шкіряну сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , та реалізуючи вказаний вище умисел таємно викрав з неї дві купюри номіналом по 20 доларів США кожна.

Далі ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадені ним грошові кошти, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 40 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України 36,5686 гривень за 1 долар США, еквівалентно 1462,74 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

13.09.2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення від відбування з випробуванням визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, його позитивної характеристики, відсутності судимостей, а також тяжкості кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладення між прокурором та підозрюваним угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений, захисник та потерпілий в підготовчому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджуються на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 13.09.2022 року між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.
Вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, але одночасно з цим, в першу чергу, суд враховує саму особу обвинуваченого, який є пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, позитивну характеристику обвинуваченого, що у своєму комплексі на переконання суду вказують на те, що виправлення обвинуваченого та досягнення завдань випробування можливі протягом мінімального визначеного ч.4 ст. 75 КК України строку в один рік. Такий строк випробування в даному випадку є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази дві купюри номіналом 20 доларів США підлягають залишенню у володільця ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13.09.2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - дві купюри номіналом 20 доларів США залишити у володільця ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: