Справа № 585/771/22
Номер провадження 1-кс/585/285/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни, клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 погоджене прокурором у кримінальному провадженні Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане в кримінальному провадженні №0000192 від 10.05.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
12 травня 2022 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого фрезеровщиком ПрАТ «Роменський завод тракторозапчастин», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

1.1 Доводи клопотання
Відповідно до матеріалів клопотання, Роменським РВП ГУНП України в Сумській області здійснюється досудове розслідування, а Роменською місцевою прокураторою - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000192 від 10.05.2022 рокуза ч.1 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 10.05.2022 року близько 17 год. 30 хв. потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та зайшла до приміщення квартири, при цьому, перебуваючи в коридорі квартири продовжувала розмовляти по своєму мобільному телефону. В цей момент до неї підійшов її співмешканець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий знаходився вдома, та почав вимагати пояснень щодо особи, з якою потерпіла розмовляла по телефону. Отримавши відмову від надання пояснень від потерпілої, ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин та ревнощів, вирішив позбавити життя потерпілу ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , пішов до приміщення кухонної кімнати, де з підлоги взяв у праву руку молоток-кирку, після чого, утримуючи його в руці повернувся до прихожої кімнати квартири та наніс 2 удари молотком-киркою в область голови ОСОБА_7 . Від нанесених ударів, потерпіла ОСОБА_7 впала на підлогу в прихожій кімнаті на спину, головою в напрямку вхідних дверей.
Не зупинившись на скоєному, незважаючи на безпорадний стан потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопивши обома руками потерпілу за верхню частину штанів, перетягнув останню до входу у вітальну кімнату квартири. Після цього ОСОБА_4 , умисно, протиправно, наніс потерпілій ОСОБА_7 6 ударів молотком-киркою в область голови останньої. Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_7 , утримуючи в правій руці молоток-кирку пішов до приміщення кухонної кімнати, де з шухляди столу взяв до лівої руки кухонну сокирку, після чого утримуючи обидва знаряддя в обох руках, повернувся до потерпілої ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , кинувши молоток-кирку на підлогу поруч з тілом потерпілої ОСОБА_7 , взяв кухонну сокирку в праву руку, та умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій наніс 2 удари вказаним предметом по тулубу потерпілої в область живота справа та зліва, та 1 удар в область голови потерпілої справа, після чого кинув вказану кухонну сокирку на підлогу квартири.
Після цього ОСОБА_4 вийшов з приміщення квартири та, зачинивши вхідні двері, залишив місце скоєння ним кримінального правопорушення.
Наносячи удари молотком-киркою та кухонною сокиркою в область голови та живота потерпілій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 усвідомлював, що завдає удари останній в область життєво важливих органів, в результаті яких останній може буде заподіяно смерть, та бажав настання таких наслідків у вигляді смерті потерпілої.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді зруйнування головного мозку, розтрощення черепу, внаслідок яких настала її смерть.

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

1.2 Доводи сторони обвинувачення
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, пояснення надала аналогічні тексту клопотання та зазначила, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав, що дійсно вчинив убивство співмешканки. Не заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Стосовно того, що він може впливати на потерпілого, зазначив, що син співмешканки молодий, здоровий хлопець, він сам може захистити себе, а особисто він не має силового впливу на потерпілого.

Пізніше після заявленого клопотання адвоката ОСОБА_5 про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 підтримав його думку.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання в якому просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст. 115 КК України, а саме: в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами на 33 арк.( а.с.1-33).

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановила, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, є обґрунтованими та допустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч.1 ст. 115 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_4 , однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Ризик, зазначений в клопотанні слідчого, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлений тим, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до категорії особливо тяжкого, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної. З огляду на наведене суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Наявність у підозрюваного паспорта громадянина України для виїзду за кордон також підвищує ризик втечі та подальшого переховування підозрюваного за межами України.

Тому без застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлена тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , який в ході надання свідчень підтвердив причетність підозрюваного до скоєння інкримінованого йому злочину. Крім того слід врахувати обставини вчинення злочину, його наслідки, характер та спосіб, що обумовлюють особливу жорстокість підозрюваного, його нехтування цінністю та правом іншої людини на життя, а також суспільний резонанс, викликаний в суспільстві вчиненим злочином. Також, будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_8 вказав на схильність ОСОБА_4 до насильства, про що останній схильний вільно дискусію ати та виражати відповідні наміри. Крім того потерпілий звернувся до органу досудового розслідування з письмовою заявою щодо необхідності ізоляції підозрюваного від суспільства через побоювання за своє життя з урахуванням обставин, зазначених вище. З метою можливої своєї позиції захисту, підозрюваний може шляхом вмовлянь, погроз тощо схиляти потерпілого до надання свідчень на його користь, враховуючи їх позапроцесуальні відносини до цього.

Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаного потерпілого.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обумовлена тим, що характер та спосіб вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину в умовах можливості повернення на момент його вчинення інших членів сім`ї, в тому числі неповнолітнього та у зв`язку з можливим усвідомленням своєї безкарності за скоєне інкриміноване йому кримінальне правопорушення, існує досить високий ступінь ризику вчинення спроб скоєння інших аналогічних кримінальних правопорушень у випадку перебування на свободі без ізоляції від суспільства.

Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити свою кримінально карану діяльність.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризику встановленого у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

А тому, враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та, беручи до уваги, що ОСОБА_4 може змінити місце свого перебування, чим ухилятиметься від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілого, який також мешкає в місті Ромни, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.

Одночасно з цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню та ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб. ОСОБА_4 , згідно протоколу затримання був затриманий 10 травня 2022 року, а відтак строк тримання під вартою останньому слід обраховувати з цієї дати.

У клопотанні слідчий не просить застосувати до підозрюваного заставу.

Слідчий суддя погоджується, що застава не здатна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде завідомо непомірною для нього.

З цих підстав слідчий суддя не визначає розмір застави для підозрюваного як альтернативний вид запобіжного заходу.

Враховоючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно відмовити.

Керуючись статтями: 107, 177, 178, 181, 194, 195,196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 погоджене прокурором у кримінальному провадженні Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане в кримінальному провадженні №0000192 від 10.05.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 20 год. 41 хв. 08 липня 2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 13 травня 2022 року о 08 годині 20 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_9