Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква, Київської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001421 від 23.06.2021, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, учня 9-го класу спеціалізованої загальноосвітньої школи № 274 Дарницького району м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

представник потерпілого адвокат: ОСОБА_6 ,

представник служби у справах дітей Білоцерківської міської ради: ОСОБА_7 ,

представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції: ОСОБА_8

законний представник неповнолітнього - мати: ОСОБА_9 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_10 ,

особа відносно якої вирішується питання про примусові заходи виховного характеру: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при наступних обставинах.

Так, 22.06.2021 неповнолітній ОСОБА_11 , у вечірній час, точного часу не встановлено, маючи намір заволодіти транспортним засобом, однак, усвідомлюючи відсутність грошових коштів для його придбання, домовився із потерпілим ОСОБА_5 про купівлю в останнього моторолеру марки «PIAGGIO» моделі «TYPHOON», номер рами НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 см.куб.

23.06.2021 приблизно о 08.40 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_3 зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 поряд із входом до стадіону «Трудові Резерви» по вул. Ярмакова, 1/23 в м. Біла Церква, Київської області під приводом огляду транспортного засобу та перевірки його технічного стану.

ОСОБА_3 під час зустрічі з потерпілим ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, повідомивши потерпілому ОСОБА_5 про те, що йому нібито необхідно перевірити справність моторолеру під час руху, попросив дозволу проїхатись на ньому. Отримавши дозвіл від потерпілого ОСОБА_5 , який залишився навісці чекати ОСОБА_3 , останній отримавши можливість керувати транспортним засобом, шляхом запуску двигуна, умисно, протиправно, всупереч волі потерпілого заволодів моторолером марки «PIAGGIO» моделі «TYPHOON», номер рами НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 см.куб., поїхавши з місця події та в подальшому, розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, неповнолітній ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 8916,00 грн.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 289 КК України, тобто як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи своє клопотання зазначив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння не досяг віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник не заперечували проти задоволення клопотання, а також ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 22.06.2021 йому на мобільний телефон зателефонував його син та повідомив, що він знайшов покупця на моторолер, який зателефонував сину та попросив про надання можливості подивитися моторолер, на що потерпілий погодився на зустріч з покупцем на наступний день. Таким чином 23.06.2021 приблизно о 08.30год. ОСОБА_5 на моторолері приїхав до центрального входу у стадіон «Трудові резерви» в м. Біла Церква, Київської області, де зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_3 , який оглянувши візуально моторолер, попросив дозволу проїхатись на ньому задля встановлення його технічного стану, на що потерпілий надав згоду. При цьому розмова була щодо купівлі-продажу моторолеру, а ні оренди транспортного засобу. Так, в телефонному режимі при домовленості про зустріч, потерпілий очікував дитину з батьками. Після того, як ОСОБА_3 взяв моторолер та поїхав по вул. Павлюченко в м. Біла Церква, Київської області, з метою технічного огляду стану моторолера, останнього не було 30 хвилин, у зв`язку з чим потерпілим було вирішено звернутись до поліції із заявою про угон транспортного засобу. Після повернення працівниками поліції моторолеру, останній мав подряпини на кузові, відсутнє дзеркало, а також мав технічні несправності, не заводився, а також потерпілий був вимушений сплатити грошові кошти за перебування моторолера на штраф майданчику. У зв`язку з чим потерпілим був заявлений цивільний позов, який останній в ході розгляду клопотання просив залишити без розгляду.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше такого не повториться, а також зазначив, що дійсно 22.06.2021 перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_12 , яка мешкає в м. Біла Церква, Київської області, на сайті OLX прочитав оголошення про оренду та продаж моторолеру, у зв`язку з чим 22.06.2021 приблизно о 16.00 год. домовився по мобільному телефону з сином власника моторолера про зустріч для того, щоб подивитися його. При цьому в оголошенні було зазначено, що вартість моторолеру складає 11400 грн., але оскільки у ОСОБА_3 вказаної суми не було, тому останній лише міг сплатити оренду мопеду до 1000 грн.

Так, 23.06.2021 приблизно о 08.30 год. ОСОБА_3 біля входу в стадіон «Трудові Резерви», біля колон в м. Біла Церква, Київської області, зустрівся з власником моторолеру, як потім стало відомо ОСОБА_5 , який приїхав на ньому. Після чого ОСОБА_3 візуально оглянув моторолер та попросив ОСОБА_5 дозволу прокотитися на ньому, з метою перевірити технічний стан моторолера, на що ОСОБА_5 надав свій дозвіл.

Отже, ОСОБА_3 отримавши дозвіл на можливість проїхатись на моторолері, останній сів за кермо моторолера та привів у рух вказаний транспортний засіб, але проїхавши приблизно 700 метрів, моторолер заглух. Після чого ОСОБА_3 двічі телефонував ОСОБА_5 , але останній не підняв слухавку. Приблизно через 5 хвилин, коли моторолер охолонув, а саме його двигун, ОСОБА_3 знов його завів та останній попрямував на ньому до АДРЕСА_2 , де мешкала його знайома ОСОБА_12 , до якої ОСОБА_3 приїхав у гості з м. Києва.

ОСОБА_3 попрямував до ОСОБА_13 , щоб з її мобільного телефону зателефонувати власнику моторолера та повідомити, що моторолер заглух, оскільки у нього на мобільному телефоні закінчилися гроші, але коли ОСОБА_3 приїхав додому до своєї знайомої з`ясувалось, що у неї також на рахунку мобільного телефону грошей не було. Після чого ОСОБА_3 за допомогою Vieber відправив смс до потерпілого, з проханням дати в оренду вказаний моторолер, а також повідомив, що він глохне. Приблизно через одну годину, потерпілий надіслав відповів, де зазначив, що вже пізно, оскільки він звернувся до правоохоронних органів з заявою про угон транспортного засобу.

Після чого ОСОБА_3 разом зі своєю знайомою ОСОБА_12 попрямували кататися на зазначеному моторолері, але коли останні виїхали на відкриту місцевість їх помітили працівники поліції, які проїхали за ними та біля будинку АДРЕСА_2 , зупинили ОСОБА_3 та оглянули моторолер, який евакуювали, оскільки він знов заглух та сам не рухався, у зв`язку з тим, що перебував у несправному стані.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 , його мати ОСОБА_14 просила задовольнити клопотання прокурора та передати сина під її нагляд.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_10 просив суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

Представники служби у справах дітей Білоцерківської міської ради ОСОБА_7 та уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_8 в судовому засіданні також не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 підтверджуються крім показань самого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , куди до неї у гості 22.06.2021 приїхав її друг ОСОБА_3 , який переночував у неї та 23.06.2021 о 08.30 год. попрямував по своїм справам, а повернувшись приблизно через годину, запросив її вийти на вулицю, де показав моторолер, на якому запропонував покататися, на що свідок погодилась, але коли вони виїхали на дорогу, то зразу були помічені працівниками поліції, які прослідували за ними та в подальшому евакуювали зазначений моторолер, який у них вкінці заглух. Кому саме належав вказаний моторолер та у кого ОСОБА_3 взяв вказаний моторолер свідку не відомо. Отже, моторолер був в технічно несправному стані, але видимих подряпин не мав, а також моторолер мав два дзеркала заднього виду.

Крім того, обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом, також підтверджуються і письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Так, згідно протоколу огляду місця події, складеного 23.06.2021 о 15.00 год. з доданою до нього фототаблицею слідчим в присутності понятих та за участю ОСОБА_3 оглянуто моторолер марки «PIAGGIO» моделі «TYPHOON», номер рами НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 см.куб., який мав два колеса, два дзеркала, передню фару, крісло, а також видимих пошкоджень не мав.

Згідно висновку експерта судово-автотоварознавчої експертизи від 09.07.2021 встановлено, що середня ринкова ціна транспортного засобу моторолер марки «PIAGGIO» моделі «TYPHOON», номер рами НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 см.куб., придбаного 10.07.2008, без номерного знаку, який належить ОСОБА_5 згідно талону власника, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався), без огляду, станом на 23.06.2021 може становити 8916, грн.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про яке зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру.

При цьому суд зауважує, що показання особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 повністю узгоджується з дослідженими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями, які виразились у незаконно заволодінні транспортного засобом, тобто вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Вивченням особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є неповнолітнім, учнем спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 274 з поглибленим вивченням іноземної мови Дарницького району м. Києва, де характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, згідно акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 від 07.07.2021 встановлено, що умови для проживання дитини матір`ю створені належним чином.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 520 від 25.08.2021 встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_3 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_3 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.

Згідно зі ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Згідно зі ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, посередньо характеризується за місцем навчання. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, тобто згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу сина їй під нагляд.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди завданої злочином, за клопотанням сторони потерпілого підлягає залишенню без розгляду, оскільки зазначена категорія справ не передбачає розгляду цивільного позову в рамках кримінального судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0001421 від 23.06.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають в забороні у нічний час, а саме з 22.00 год. по 07.00 год. наступного дня, відвідувати парки, кафе, розважальні заклади до досягнення ним повноліття.

Речовий доказ моторолер марки «PIAGGIO» моделі «TYPHOON», номер рами НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 см.куб., переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у останнього, як у власника майна.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 29.07.2022 о 09.00 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4-а.

Суддя ОСОБА_15