Справа № 172/169/22
Провадження № 1-кп/191/15/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000175 від 20.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню-технічну освіту, не працюючого, який має малолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

якому в судовому засіданні в порядку, який передбачено ст. 338 КПК України прокурором змінено обвинувачення з ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України на ч. 3 ст. 286-1, ч.1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2021 року, близько 21 години 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , здійснював рух у темний час доби, по мокрому асфальтному покриттю проїзної частини вулиці Залізнична в сел. Чаплине Синельниківського району Дніпропетровської області, що має по одній смузі для руху у кожному напрямку, без видимої дорожньої розмітки, з боку вул. Центральна у напрямку пров. Партизанський в сел. Чаплине Синельниківського району Дніпропетровської області.

В цей же час, приблизно по середині проїзної частини вулиці Залізнична, у положенні сидячі знаходилася ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була лівим боком розвернута до транспортного засобу «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Під час свого руху 19 грудня 2021 року, близько 21 години 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснюючи рух з допустимої швидкості руху на даній ділянці проїжджої частини близько 40 км/год., проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішохода, яка знаходилася в положенні сидячи на проїжджій частині дороги, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок в районі домоволодіння АДРЕСА_2 , скоїв наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 2.9. а), 10.1, 12.2, Правил дорожнього руху України відповідно до яких:

2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».

Порушення пункту 10.1. Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяно наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма садна та рана на голові, крововилив в м`які покриви голови, крововилив під оболонку та у речовину головного мозку, перелом груднини та ребер, крововилив у м`які покриви спини. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при контакті з частинами транспортного засобу. За своїм характером всі виявлені при дослідженні тілесні ушкодження котрі спричиненні по єдиному механізму відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті потерпілого.
Причиною смерті ОСОБА_9 є черепно-мозкова травма, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, що ускладнилась розвитком набряку головного мозку.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №126 від 20.12.2021 в крові ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,47%.

Крім того, 19 грудня 2021 року близько о 21 годині 15 хвилин водій ОСОБА_5 після скоєння зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що мало місце напроти території домоволодіння АДРЕСА_2 , являючись особою, яка поставила потерпілу ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан, що виразилося в тому, що він керуючи автомобілем ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши п. 10.1. Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , поширюючи аморальну поведінку, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що передбачають надання допомоги людям, що знаходяться в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності і те, що він залишає без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також усвідомлюючи те, що він має реальну можливість надати допомогу і що він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та, діючи умисно всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху, в якому вказано:
п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Однак, ОСОБА_5 не вжив заходів для надання першої домедичної допомоги потерпілій, не викликав швидку медичну допомогу, не звернувся за допомогою до присутніх для відправлення в лікувальний заклад, не доставив потерпілу до лікувального закладу на своєму транспортному засобі, а зник з місця події, де залишив ОСОБА_9 без допомоги, яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому та за ч.1 ст. 135 КК України, а саме завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати допомогу, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 286-1 КК, ч. 1 ст. 135 КК України визнав повністю та пояснив, що 19.12.2021 року, приблизно у денний час доби він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої за місцем його проживання в с. Хуторо-Чаплине Синельниківського району Дніпропетровської області. Коли він вжив приблизно 250 гр. коньяку, ОСОБА_13 попрохала його підвезти її брата в с. Чаплине. Він погодився, і вони утрьох, на автомобілі ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 , який він придбав по технічному паспорту, приїхали в с. Чаплине, де він ще вжив 150 гр. горілки, а потім він разом з ОСОБА_13 сіли до автомобіля і почали їхати назад. Він рухався на автомобілі приблизно 40 км./год, по с. Чаплине, оскільки була зима і був дощ була погана видимість, хоча ліхтарі на вулиці горіли. Він навіть не почув удару, лише ОСОБА_13 повідомила йому, що вони на щось наїхали, чому він не зупинився, пояснити не зміг. Він відвіз ОСОБА_13 до її місця проживання, де вжив, ще 100 гр. горілки, потім приїхав за місцем свого проживання, поставив автомобіль посеред двору і не дивився на нього. Одразу ліг спати, а вранці його затримали працівники поліції. Він не бачив потерпілу, вважає що вона лежала на дорозі. У скоєному щиро кається і дуже сумує. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі 150 000 грн.
Потерпілий ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, надав заяву якою просив кримінальне провадження розглянути без його участі.
Представник потерпілого ОСОБА_4 змінене обвинувачення підтримав цивільний позов просив задовольнити та стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 300 000 грн., так як ОСОБА_14 втратив найріднішу людину та душевні страждання останнього з цього приводу безмірні.
Крім повної визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, його винуватість повністю доведена доказами дослідженими та перевіреними судом, що узгоджуються між собою у їх сукупності та є належними і допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.12.2021 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.12.2021 року та фототаблицями, якими було зафіксовано, що виявлено труп жіночої статі ( т.2 а.с.15-19), під час якого постановою про визнання речовими доказами від 20.12.2021 року взуття потерпілої ОСОБА_9 , мілкі фрагменти пластику від автомобіля, фрагменти пластику від автомобіля, були визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до ВП №1 Синельниківського РУП ( т.2 а.с. 27-29);
- протоколом огляду трупа від 20.12.2021 року відповідно до якого було виявлено труп жіночої статі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.2 а.с.30-36), під час якого постановою про визнання речовими доказами від 20.12.2021 року одяг та зразки волосся з голови трупа ОСОБА_9 , були визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до ВП №1 Синельниківського РУП ( т.2 а.с. 37-39);
- висновком експерта №139-2021 р «Е» від 20.01.2021 року з якого вбачається, що ОСОБА_9 заподіяно наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма - садна та рана на голові, крововилив в м`які покриви голови, крововилив під оболонку та у речовину головного мозку, перелом груднини та ребер, крововилив у м`які покриви спини. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при контакті з частинами транспортного засобу. За своїм характером всі виявлені при дослідженні тілесні ушкодження котрі спричиненні по єдиному механізму відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті потерпілого. Смерть настала від черепно-мозкової травми, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, що ускладнилось розвитком набряку головного мозку. Потерпіла ОСОБА_9 найвірогідніше перебувала у положенні сидячі, задньою поверхнею розвернута до транспортного засобу. При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупу гр. ОСОБА_9 етиловий спирт виявлений у концентрації 2,47 % , що стосовно до живої особи може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. (т.2, а. с. 45-48);
- лікарським свідоцтвом про смерть №139 від 20.12.2021 року відповідно до якого смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок нещасного випадку, в результаті травмування під час зіткнення з автомобілем за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 49);
- протоколом огляду транспортного засобу від 20.12.2021 року та фототаблицею до нього від 20.12.2021 року, відповідно до яких було оглянуто автомобіль ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 , світло-сірого кольору у якого виявлено відсутність пластикової решітки з лівої половини до радіатора; зразки волосся на правій передній фарі; РБК на лівій передній фарі ( т.2 а.с.75-81), під час якого постановою про визнання речовими доказами від 20.12.2021 року автомобіль ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 світло-сірого кольору, змиви з керма, сліди РБК та волосся, визнано речовим доказом та передано на зберігання до ВП №1 Синельниківського РУП ( т.2 а.с. 82);
- висновком експерта №69 судової молекулярно-генетичної експертизи від 28.01.2021 року, з якого вбачається, що молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання змішаного генотипу контактів слідів в змиві з важеля перемикання швидкостей з автомобіля ВАЗ 23063, р/н НОМЕР_1 , з генотипом ОСОБА_5 . ДНК цих слідів може походити від ОСОБА_5 та іншої невстановленої особи (осіб) (т.2, а.с. 99-101);
- висновком експерта від 13.01.2022 року за № СЕ-19/104-22/87-ТР судової трасологічної експертизи та фототаблицею до нього, в якому вказано, що чотири фрагменти полімерного матеріалу розмірами 44x13 мм, 325х60х15 мм, 31x23 мм, 35x18 мм, вилучені під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, упаковані до спеціальних пакетів №SUD4028233, SUD1133367, надані на дослідження, раніше, до розламу, складали єдине ціле з трьома частинами решітки радіатора розмірами 48x11 мм, 22x17.мм, 545х235x15 мм, вилученими з автомобілю марки «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 . Накладка на фару розмірами 375x85x55 мм, фрагменти якої вилучені час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, упаковані до спеціальних пакетів № SUD4028233, SUD 1133367, надані на дослідження, має спільну групову приналежність, тобто є накладкою такого ж типу і виду, як і накладка на фару розмірами 375x85x55 мм, яка була закріплена на решітці радіатора з правої сторони автомобілю марки «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 . Однак у зв`язку з тим, що на ділянках контактування накладки на фару частиною решітки радіатора розмірами 545x235x15 мм не відобразились відповідні інтегративні ознаки, які б свідчили про єдність або спільну експлуатацію вказаних деталей, встановити чи складали вони раніше єдине ціле (складений предмет), не надається можливим (т.2, а.с. 111-121), фрагменти пластику від автомобіля визнано речовими доказами та передано на зберігання до ВП №1 Синельниківського РУП ( т.2, а.с. 122-123);
- висновком експерта від 11.01.2022 року за №СЕ-19/104-21/40552-ІТ, та фототаблицею до нього, згідно з якими на момент експертного огляду гальмівна система автомобіля марки ВАЗ 21063 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в працездатному стані (т.2, а.с. 128-132);
- висновком експерта від 02.02.2022 року за №26, згідно з якими об`єкти, які вилучені з правої передньої фари автомобіля ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 (об`єкти №№1-42) є волоссям людини. При порівняльному дослідженні сорока двох волосин, які вилучені з правої передньої фари автомобіля ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 (об`єкти №№1-42) зі зразками волосся з голови трупа ОСОБА_9 (об`єкти №№43-52) були виявлені ознаки подібності за основними морфологічними ознаками. При серологічному дослідженні п`яти волосин, вилучених з місця події (об`єкти №№1-3,20, 38) та п`яти волосин з голови трупа ОСОБА_9 (об`єкти №№43,44,50-52) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цього волосся від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Тому, враховуючи сукупність результатів морфологічного і серологічного дослідження волосся з фари автомобіля і зразків волосся з голови трупа ОСОБА_9 , не виключається можливість походження волосся, яке було вилучено з правої передньої фари автомобіля, від неї (т.2, а.с. 138-149);
- протоколом слідчого експерименту від 13.01.2022 року та схемою до нього від 13.01.2022 року (т.2, а.с. 163-167), який був проведений навпроти території домоволодіння АДРЕСА_2 в ході якого свідок ОСОБА_15 в присутності понятих вказала розташування місця наїзду автомобіля ВАЗ21063 на пішохода;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 126 від 20.12.2021 року з якого вбачається що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,47 %. ( т. 2 а.с. 174);
- протоколом слідчого експерименту від 13.01.2022 року та схемою до нього від 13.01.2022 року (т.2, а.с. 199-202), під час якого підозрюваний ОСОБА_5 в присутності понятих вказав обставини вчинення кримінального правопорушення, при цьому зазначив, що під час наїзду на пішохода перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- висновком судової автотехнічної експертизи від 26.01.2022 року за № СЕ-19/104-22/1930-ІТ, згідно з яким в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_5 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому виконати їх. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.2 ПДР України, але дана невідповідність, з технічної точки зору, не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП (т.2., а.с. 214-216).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтвердив свій висновок та зазначив, що тілесні ушкодження отримані потерпілою ОСОБА_9 в наслідок ДТП знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті останньої. За своїм характером всі виявлені при дослідженні тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_9 та які спричиненні по єдиному механізму відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, та вони і призвели до настання смерті потерпілої.
Суд ретельно дослідивши докази та оцінивши їх з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому та завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати допомогу, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Визначаючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за обома кримінальними правопорушеннями, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху, внаслідок якого сталася смерть однієї людини, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК, є умисним нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи.
Так ОСОБА_5 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого стала смерть потерпілої, після скоєння дорожньо-транспортної події з місця пригоди зник та суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілу ОСОБА_9 у небезпечний для життя стан, нехтуючи моральними і правовими нормами, на місці дорожньо-транспортної пригоди не зупинився, не переконався чи потребує потерпіла медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не доставив останню до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив її в небезпеці без допомоги. Характер та конкретні обставини вчиненого, свідчать про підвищений ступінь їх суспільної небезпечності та таке психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого на момент заподіяння злочинів, яке виразилось у тому, що він продемонстрував крайню байдужість до життя травмованої ним людини.
Призначаючи покарання суд враховує позицію представника потерпілого, який просив призначити максимальну міру покарання, але вона не визначальною для суду.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, зловживає алкоголем, проживає з матір`ю, має малолітню дитину, не працював до затримання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, але має вади здоров`я, а саме діагноз: ВІЛ інфекція, ІV клінічна стадія (позалегеневий туберкульоз в анамнезі), хронічний ОСОБА_17 з переходом в цироз, асцит, суд враховує при призначенні покарання також поведінку потерпілої, а саме перебування потерпілої у стані алкогольного сп`яніння, яка знаходилась сидячи на проїзній частині, тому суд призначає ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 135 КК у виді позбавлення волі, та враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 3 ст. 286-1 КК, також у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій відповідних частин статей, але в мінімальному розмірі. Крім того, беручи до уваги наслідки діяння, вчиненого обвинуваченим, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому додаткове покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, суд вважає за доцільне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не може знижувати ступінь суспільної небезпеки особи винуватого, який грубо порушив Правила дорожнього руху України, дозволив собі вживати спиртні напої, керувати транспортним засобом і наражати на небезпеку оточуючих осіб, в тому числі учасників дорожнього руху. Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Потерпілим ОСОБА_14 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 300 000 грн.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.
За змістом ч.ч.1, 2ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч.1ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.
Судом встановлено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_5 , загинула сестра позивача ОСОБА_14 , чим останньому була нанесена моральна шкода. Зазначена подія відобразилася на стані його здоров`я та членів його сім`ї. Він важко переживає втрату своєї сестри, бо вона була його найріднішою людиною, тому його душевні страждання безмірні, що є підґрунтям моральної шкоди та оцінює позивач таку шкоду в сумі 300 000,00 грн.
Суд, беручи до уваги встановлену судом винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ДТП за участю потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи наявність причинного зв`язку між шкодою заподіяною внаслідок ДТП і протиправним діянням ОСОБА_5 , що спричинили ДТП, в результаті якої ОСОБА_9 померла, обставини вчинення, суд приходить до висновку, що вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Також суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили необхідно залишити раніше обраний тримання під вартою.
Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Отже, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2021 року, необхідно скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100,128, 174, 374-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, призначивши покарання:
-за ч.1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік;
- за ч.3 ст. 286-1 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 грудня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення 20.12.2021 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під ватрою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави витрати на проведення експертиз:
-судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/87-ТР від 13.01.2022 року в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 коп., реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету платежів: отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/м.Дніпро/24060300; номер рахунку: UA0004569, ; найменування установи банку: Казначейство України (ел.адм.подат); код бюджетної класифікації: 24060300; Найменування коду бюджетної класифікації доходу: Інші надходження; призначення платежу: за експертизу від 13.01.2022 року №СЕ-19/104-22/87-ТР від 13.01.2022 року;

-судової автотехнічної експертизи за спеціальністю 10.2 (дослідження технічного стану транспортних засобів) №СЕ-19/104-21/40552-ІТ від 11.01.2022 року в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 коп., реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету платежів: отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/м.Дніпро/24060300; номер рахунку: UA0004569, ; найменування установи банку: Казначейство України (ел.адм.подат); код бюджетної класифікації: 24060300; Найменування коду бюджетної класифікації доходу: Інші надходження; призначення платежу: за експертизу від 11.01.2022 року №СЕ-19/104-21/40552-ІТ;

-судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-21/1930-ІТ від 26.01.2022 року в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 коп., реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету платежів: отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/м.Дніпро/24060300; номер рахунку: UA0004569, ; найменування установи банку: Казначейство України (ел.адм.подат); код бюджетної класифікації: 24060300; Найменування коду бюджетної класифікації доходу: Інші надходження; призначення платежу: за експертизу від 26.01.2022 №СЕ-19/104-21/1930-ІТ.

-Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2021 року на автомобіль ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 , який перебуває на території ВП №1 Синельниківського РУП (т.2, а.с. 82, 93), та який належить ОСОБА_8 та після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 або довіреній ним особі.

Речові докази:

-одяг ОСОБА_14 , а саме: зимові кросівки, штани чорного кольору, підштаники чорного кольору, носки білого кольору, кофта чорного кольору, кофта синього кольору, футболка білого кольору, труси світло-рожевого кольору, які знаходяться на зберіганні в ВП№1 Синельниківського РУП (т. 2, а.с. 29, 39), після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_14 ;

-автомобіль ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 , який перебуває на території ВП №1 Синельниківського РУП (т.2, а.с. 82), після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 або довіреній ним особі.

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000175 (справи №172/169/22) (т.2., а.с. 83), після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 або довіреній ним особі.

-три паперових пакети зі змивами на стерильний тампон з керма та важеля перемикання швидкостей, які знаходяться на зберіганні в ВП №1 Синельниківського РУП (т. 2, а.с. 104), після набрання вироком законної сили - знищити;

-фрагменти пластику від автомобіля, які знаходяться на зберіганні в ВП №1 Синельниківського РУП (т. 2, а.с. 123), після набрання вироком законної сили - знищити;

-два паперових пакети зі зразками волосся, які знаходяться на зберіганні в ВП №1 Синельниківського РУП (т. 2, а.с. 154), після набрання вироком законної сили - знищити;

-паперовий пакет зі змивами з фар автомобіля ВАЗ 21063, який знаходяться на зберіганні в ВП №1 Синельниківського РУП (т. 2, а.с. 159), після набрання вироком законної сили - знищити;

- диск з відеозаписом слідчого експерименту від 13.01.2022 року (т.2, а.с.204), який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000175 залишити в матеріалах справи №172/169/22.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1