Справа № 592/9605/21
Провадження № 1-кп/592/214/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законних представників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001327, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2021, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
у с т а н о в и в:
19.06.2021 близько 11:45 ОСОБА_5 керував автомобілем «Mercedes-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 по проїзній частині вул. Леваневського в напрямку вул. Металургів в м. Суми. Доїхавши до повороту на вул. Бельгійська, увімкнув лівий покажчик повороту та почав виконувати маневр повороту ліворуч. В момент перетину смуги зустрічного напрямку руху зазначеної вулиці, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався по вказаній смузі в напрямку вул. І. Харитоненка.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ford Fіesta» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: «ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної ушитої рани лівої щічної ділянки підокістного перелому дистального епіфізу правої променевої кістки», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №551 від 22.07.2021 не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/119-21/8392-ІТ від 29.07.2021, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002), передбачених пунктом:
10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
16.13 Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 19.06.2021 разом з дружиною на власному автомобілі «Mercedes-Benz Vito 112» їхав в магазин АТБ по вул. Леваневського. Рухався з боку Баранівки, біля обласної лікарні повернув направо, на вулиці Леваневського доїхав до розриву суцільної розділової смуги навпроти меблевого магазину, де мав намір повернути та припаркувати автомобіль у дворі будинку по вул. Бельгійській. Через проведення марафону центр міста для руху автомобілів був перекритий, в зв`язку з чим на вул. Леваневського в напрямку руху прямо утворився затор. Протилежний від нього бік дороги має дві полоси руху, при цьому крайня ліва смуга, яка після перехрестя дозволяє тільки рух наліво, була порожня, а в крайній правій дуже повільно рухалися автомобілі. Зупинившись, він увімкнув лівий покажчик повороту, один з водіїв тягнучки зупинився і перемиканням світла показав, що його пропускає. Зважаючи на те, що крайня ліва полоса була порожня, а друга полоса його пропускала, він розпочав здійснення маневру повороту. І вже коли майже виїхав на вулицю Бельгійську, відчув удар. Вискочив з машини, побачив, що в нього врізався автомобіль під керуванням ОСОБА_8 . З дружиною витягували дітей з цього автомобіля, діти були не пристебнуті пасками безпеки, без дитячих крісел.

Дуже жалкує з приводу отримання малолітньою ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, проте інкримінованого йому порушення пунктів 10.1 та 16.3 ПДР не визнає, оскільки перед здійсненням маневру він переконався в безпечності своїх дій, а транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку прямо, його пропустили. Вказує, що в даному випадку має місце обопільна винна обох водій учасників ДТП, оскільки він не міг навіть припустити, що по одній полосі руху автомобілі можуть рухатися в два ряди, автомобіля ОСОБА_8 перед виконанням маневру він не бачив.

Наголошує, що ліва полоса руху вужча, а права ширша через наявні чотири паркові місця біля магазинів та зупинку громадського транспорту. Автомобілі в два ряди по ній не рухаються, тягнучка стояла в один ряд. Швидкість його автомобіля була не більше 5-10 км/год, оскільки поворот він здійснював зі стоячого положення. Швидкість автомобіля ОСОБА_8 була нарівні 80 км/год, зважаючи на отриманні його автомобілем механічні пошкодження та те, що його розвернуло після зіткнення.

Пропонував ОСОБА_8 на відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди суму 500 доларів США, а також допомогу лікарів. Проте, озвучену останнім суму відшкодування як матеріальних, так і моральних збитків в 6000 доларів США сплатити не міг через відсутність таких коштів, до того ж його цивільно-правова відповідальність застрахована. Визнає цивільний позов ОСОБА_8 в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди на рівні 15 000 грн, з яких 10 000 грн ним вже було перераховано добровільно, як і понесені Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілої. Повністю визнає позовні вимоги КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» про стягнення з нього 7 980,96 грн на лікування потерпілої. При призначенні покарання просив суд врахувати те, що має досить тривалий стаж керування, протягом останніх 20 років до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягався. Це перше ДТП в його житті, яке є, нічим іншим, як сумним збігом обставин.
Законний представник потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2021 в обідній час повертався зі своєю сім`єю з дачі, в місті був оголошений марафон, їм прийшлося об`їжджати. Рухались по вул. Горького, Леваневського в напрямку 9 мкр. Проїхавши перехрестя вулиці Леваневського проспекту Шевченка, побачив, що по всій вулиці Леваневського був затор. При цьому затор був на лівій стороні дороги, права смуга була вільна, тому він прийняв вправо, і нікому не заважаючи поїхав прямо. Під`їжджаючи до меблевого магазину, перед ним винирнув автомобіль під керування обвинуваченого, відбулося зіткнення, він в`їхав в цей автомобіль, загальмувати не встиг. Рухався прямо ближче до бордюру, до правого краю, напрямок руху не змінював, швидкісний режим не порушував, скинув на нейтральну передачу, бо бачив, як автомобіль від`їжджав з парковки поблизу магазину АТБ.

В повному обсязі підтримує позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь його доньки 50 000 грн моральної шкоди з врахуванням добровільно сплачених 10 000 грн, про стягнення з ТДВ СК «Альфа-гарант» 1850,14 грн понесених витрат на лікування на 13 000 грн моральної шкоди. Щодо покарання підтримав позицію прокурора, просив суд призначити обвинуваченому 2 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка законний представник потерпілої ОСОБА_7 суду показала, що 19.06.2021 поверталися з дітьми додому з дачі. Вона сиділа на передньому пасажирському сидіння, донька на задньому пасажирському з лівого боку, син посередині. Діти були пристебнуті пасками безпеки. В місті були автомобільні затори. По вул. Леваневського вони рухалися прямо в крайній правій смузі руху, попереду інших автомобілів не було, зліва автомобілі стояли в пробці. Котилися на нейтральній передачі, бо перед світлофором треба було знижувати швидкість. Поблизу магазину АТБ перед ними виїхав автомобіль «Mercedes-Benz Vito 112», змоги зупинитися вони не мали, відбулося зіткнення. Після чого вони витягли дітей з автомобіля, викликали швидку. Доньці зашивали губу, вона втрачала свідомість через струс мозку, лікувалися стаціонарно і до сих пір стан дитини назвати задовільним не можна, перебуває на обліку. Від обвинуваченого спочатку надходили пропозиції щодо надання допомоги, проте ніякої допомоги вони так і не отримали, в лікарню він не з`являвся, станом дитини не цікавився, вибачення не просив.
В судовому засіданні також досліджені надані стороною обвинувачення такі письмові докази:
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 19.06.2021 зі схемою та фототаблицею до нього, яким підтверджуються час, дата та місце дорожньо-транспортної пригоди, дорожні умови, стан дорожнього покриття, обстановка на місці після зіткнення транспортних засобів, та з якого вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на ділянці проїзної частини по вул. Леваневського, 22 в м. Суми, яка призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках, по дві смуги руху на кожний, загальною шириною першої та другої смуги 9.1 м, ширина першої смуги 5.85 м, ширина другої смуги 5.65 м, ширина дорожньої розмітки 1.3 0.35 м. Дорожнє покриття асфальтобетонне, горизонтального профілю, без пошкоджень, сухе, чисте, при денному освітленні, дорожня розмітка 1.1, 1.3, 1.5, дорожні знаки відсутні, лінія орієнтиру рекламний щит (білборд), розташований на правому узбіччі в напрямку І. Харитоненка. Під огляду місця ДТП було зафіксовано перша осип дрібних уламків, положення автомобіля «Ford Fiesta» н.з. НОМЕР_2 , переднє колесо якого розташоване в 2.6 м до правого краю проїзної частини та 0.1 м до лінії орієнтиру, заднє праве колесо розташоване на відстані 1,5 м до лівого краю проїзної частини, поруч зафіксований автомобіль «Mercedes-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 , переднє ліве колесо якого розташоване в 0,0 до краю проїзної частини, заднє ліве колесо розташоване на відстані 1,8 м до краю проїзної частини та 7,2 м до лінії орієнтиру, а також зафіксовані сліди юзу, подряпини на проїзній частині та механічні пошкодження на автомобілях (а.с.95-99);
- висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 26.07.2021 № СЕ-19/119-21/7651-ІТ, відповідно до якого виявлені технічні несправності рульового керування і ходової частини автомобіля «Ford Fiesta» н.з. НОМЕР_2 носять аварійний характер утворення, що визначає час їх виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 104-111);
- висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 27.07.2021 № СЕ-19/119-21/7648-ІТ, відповідно до якого виявлені технічні несправності ходової частини автомобіля «Mercedes-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 носять аварійний характер утворення, що визначає час їх виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 114-120);
- висновок транспортно-трасологічної експертизи від 29.07.2021 № СЕ-19/119/-21/7649-ІТ, відповідно до якого місце зіткнення автомобіля «Mercedes» та автомобіля «Форд» знаходиться на смузі руху автомобіля «Форд», в районі перед початком утворення слідів бокового юзу коліс, в поздовжній площині дороги на відстані близько 12,0 м до лінії орієнтиру, у поперечній площині дороги на відстані близько 1,45 м до правого краю проїзної частини; в момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобіля «Mercedes» та автомобіля «Форд» знаходився близько 130±5 градусів, розгорнутим вліво відносно поздовжньої осі автомобіля «Mercedes» (а.с. 123-130);
- висновок судової автотехнічної експертизи від 29.07.2021 №СЕ-19/119- 21/8392-ІТ, відповідно до якого в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України; водій автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди; з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «FORD Fiesta» н.з. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України; водій автомобіля «FORD Fiesta» н.з. НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди; в діях водія автомобіля «FORD Fiesta» н.з. НОМЕР_2 невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди не вбачається (а.с. 133-138);
Під час допиту в суді з метою роз`яснення висновку судової автотехнічної експертизи експерт ОСОБА_12 підтвердив зазначене, додатково пояснив, що полоса дороги по вул. Леваневського від перехрестя пр-ту Шевченка в напрямку руху вул. І. Харитоненка, загальною шириною 9.1 м, має дві смуги руху, ширина крайньої правої смуги 5.85 м не забороняє рух транспортних засобів по ній в два ряди навіть за відсутності відповідної дорожньої розмітки.
- висновок судово-медичної експертизи № 551 від 22.07.2021, відповідно до якого під час перебування гр. ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП СОР «СОКЛ» з 19 по 23 червня 2021 виявлені наступні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна ушита рана лівої щічної ділянки, на рентгенограмі правого передпліччя від 19.06.2021 виявлено підокістний перелом дистального епіфізу правої променевої кістки. Дані ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів (тупого предмета) з обмеженою поверхнею, про що свідчить їх характер, та могли утворитися при ДТП; ушкодження в ділянці правої верхньої кінцівки не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я (необхідний для консолідації перелому) та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; ушкодження в ділянці голови та обличчя кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.100-101).
Стороною захисту вищенаведені письмові докази не заперечувались і не спростовувались.
Досліджені судом вищенаведені документи і висновки експертів суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого, законного представника потерпілої та свідка є достатніми для визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Суд не приймає до уваги покази ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_7 щодо руху їхнього автомобіля в крайній правій смузі руху за наявної тягнучки в крайній лівій смузі, як такі що не узгоджуються з показами обвинуваченого та зафіксованим протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події місцем розташування транспортних засобів після зіткнення, слідів юзу, подряпин, осипу уламків тощо, а також висновком транспортно-трасологічної експертизи щодо місця зіткнення транспортних засобів.
В той же час, рух ОСОБА_7 ближче до правого краю в два ряди в одній смузі руху з іншими транспортними засобами жодним чином не спростовує порушення обвинуваченим ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1, 16.13 ПДР, який перед здійсненням маневру повороту ліворуч мав переконатися, що це буде безпечним, та мав пропустити всі транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку прямо. Крім того, висновком судової автотехнічної експертизи не встановлено в діях водія автомобіля «FORD Fiesta» н.з. НОМЕР_2 невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо перевезення ОСОБА_8 дітей не пристебнутими пасками безпеки та без утримуючих дитячих систем свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли, відповідна постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки чи за порушення правил перевезення дітей в матеріалах справи відсутня.
Доводи сторони захисту про те, що швидкість автомобіля «FORD Fiesta» становила 80 км/год, а не 50 км/год, будь-якими об`єктивними наявними в матеріалах справи даними не підтверджені, а тому розцінюються судом, як намагання зменшити ступінь відповідальності за скоєне.
Відтак, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин встановлених судом та викладених у вироку, доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином з необережною формою вини до наслідків у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 добровільно надавав органу досудового розслідуванню та суду допомогу у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення, приймав участь у слідчих діях.
Водночас, суд не може визнати як пом`якшуючу покарання обставину: щире каяття, оскільки обвинувачений хоч і висловлював жаль з приводу отримання потерпілою тілесних ушкоджень, проте своєї вини не визнав.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_5 є особою віком 56 років, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, одружений, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, на цей час не працює, перебуває на обліку, як безробітний в Сумському МЦЗ, відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції з 12.05.2016 до адміністративної відповідальності за допущені порушення ПДР не притягався (а.с. 139-142, 144, 180, 181, 183).
Враховуючи сукупність зазначених обставин, а також те, що допущені ОСОБА_5 порушення Правил дорожнього руху не є множинними, ним не було перевищено допустимої швидкості руху чи виконання недозволених маневрів, його порушення пов`язані з недотриманням двох пунктів указаних Правил під час здійснення маневру повороту ліворуч, зважаючи на часткове відшкодування заподіяної шкоди, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України в мінімальному розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення визначеної ст.50 КК України мети покарання.
Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.
Щодо вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні.
Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» було подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 7 980,96 грн, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 , яка з 19.06.2021 по 23.06.2021 знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні закладу; вартість одного ліжко-дня складає 2 069,11 грн (а.с. 47-50).
Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації також було подано цивільний позов, в якому Департамент просить стягнути з ОСОБА_5 кошти у розмірі 295,29 грн, витрачені КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 ОСОБА_11 (а.с. 36-40).
Обвинувачений ОСОБА_14 визнав позовні вимоги Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації та КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня»; добровільно сплатив понесені витрати на суму 295,29 грн, про що надав суду відповідну квитанцію (а.с. 179). В зв`язку з чим представник цивільного позивача Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_10 просила залишити цивільний позов без розгляду.
Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
До суду надано належну довідку-розрахунок відповідних витрат на лікування потерпілої ОСОБА_11 (а.с. 41), а тому цивільний позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» про стягнення з ОСОБА_14 коштів в сумі 7 980,96 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.
Провадження у справі в частині розгляду цивільного позову Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_14 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування від злочину підлягає закриттю у відповідності до вимог ч.5 ст.128 КПК України, п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, в зв`язку з відмовою представника позивача від цивільного позову та прийняття відмови судом.
Представником потерпілої подано цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_5 на користь малолітньої потерпілої ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 50 000 грн, стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю СК «Альфа-гарант» на користь ОСОБА_8 страхове відшкодування у сумі 1 850,14 грн понесених витрат на лікування, моральну шкоду на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в сумі по 13 000 грн на кожного з розрахунку 5%від шкоди, заподіяної здоров`ю (а.с. 15-17).
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов представника потерпілої визнав частково, визначений розмір моральної шкоди вважає надмірним. Представником цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» подано відзив на цивільний позов, в якому, посилаючись на передчасність та необґрунтованість позовних вимог, просить в задоволенні позовних вимог до товариства відмовити в повному обсязі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_11 спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження її здоров`я, що потягло за собою лікування, внаслідок чого вона пережила певні моральні страждання, відчуття страху, болю та переживань, що не оспорювалось обвинуваченим.
З огляду на тривалість лікування потерпілої, характер отриманих тілесних ушкоджень, характер та обсяг перенесених нею страждань, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної ОСОБА_11 моральної шкоди, який підлягає компенсації ОСОБА_14 становить 20 000 грн. З врахуванням сплаченої останнім суми 10 000 грн (квитанція на а.с. 178), на користь потерпілої ОСОБА_11 підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно п.22.1. ст.22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 на час вчинення ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс № АР/7556627 на а.с. 145-146).
Відповідно до пункту 4 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн, за шкоду заподіяну майну 100 000 грн, розмір франшизи 1 000 грн.
Дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, яким керував обвинувачений, є страховим випадком. Представником потерпілої подано цивільний позов у межах кримінального провадження, а страхова компанія ТДВ СК «Альфа-Гарант» ухвалою суду залучена до участі у справі як цивільний відповідач.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.06.2019 (справа № 465/4621/16-к, провадження № 13-24 кс19), для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до цього страхового бюро із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є обов`язковим.
Порядок звернення потерпілого чи іншої особи до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий у розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.
Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.
З огляду на те, що судовим розглядом встановлено сам факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, встановлена вина обвинуваченого ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, якою потерпілій ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, доводи представника цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо передчасності позову та відсутності обов`язку з виплати страхового відшкодування не заслуговують на увагу суду.
В той же час, відповідно до ст.128 КПК України, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підтвердження позовних вимог про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування понесених матеріальних витрат на лікування в сумі 1 850,14 грн представником потерпілої надано копії фіскальних чеків від 19.06.2021, 20.06.2021, 01.07.2021, 11.07.2021 на придбання ліків та оплату за проведену КТ головного мозку (а.с. 20). Однак суду не надано жодного доказу про те, що ці препарати та обстеження були призначені лікарем саме у зв`язку з лікуванням внаслідок травмуванням під час ДТП, яка мала місце 19.06.2021; виписки із медичних карт стаціонарного чи амбулаторного хворого в матеріалах справи відсутні.
Відтак, позовні вимоги представника потерпілого про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_8 страхового відшкодування у сумі 1 850,14 грн понесених витрат на лікування задоволенню не підлягають за недоведеності.
Відповідно до ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Враховуючи, що позовна вимога про стягнення страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_11 , задоволенню не підлягає, а вимога про стягнення на користь ОСОБА_8 такої страхової виплати не заявлялась, у відповідності до вказаної норми права задоволенню не підлягають і позовні вимоги про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні (а.с. 103, 113, 122, 132).
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
Цивільний позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» (р/р НОМЕР_3 в Філія Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», ) витрати на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 7 980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 96 коп.
Закрити провадження у справі в частині розгляду цивільного позову Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_5 про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в зв`язку з відмовою від позову.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , Товариства з додатковою відповідальністю СК «Альфа-гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 10 000 (десять тисяч) грн моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Цивільний позов ОСОБА_8 в частині інших вимог - залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у сумі 6 178 (шість тисяч сто сімдесят вісім) грн 24 коп.
Речові докази:
- автомобіль марки «Ford Fiesta» н.з. НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_15 ;
- автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 112» н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2021 у справі №592/7614/21 на вказані транспортні засоби скасувати.
На вирок може бути подано апеляцію до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ковпаківський районний суд м.Суми.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1