Справа № 521/2997/22
Номер провадження:1-кп/521/1090/22
У Х В А Л А

31 травня 2022 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11.02.2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду по суті надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 10.06.2022 року.
В ході судового засідання прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході судового засідання прокурор подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість. Також просив не визначати розмір застави.
Клопотання розглядається судом в умовах проведення бойових дій в м. Одесі, під час введеного в Україні воєнного стану, а тому доставлення обвинувачених (підозрюваних) конвойною службою не здійснюється.
В зв`язку з Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється без обвинуваченого ОСОБА_5 .
З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути клопотання наявним складом суду.
Захисник заперечував проти задоволення зазначеного клопотання прокурора. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подане прокурором клопотання та клопотання подане захисником, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Обвинуваченому ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Під час вивчення мети та підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу слідчим суддею не зменшилися.
Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.187 КК України може бути призначене покарання лише у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років), вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають йому утримуватись під вартою, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, не має на утриманні дітей та інших осіб, які не можуть бути залишені без його піклування. Враховуючи викладене наявний ризик його ухилення від органу досудового розслідування та від суду, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину поєднаному із застосуванням насильства, при цьому підозрюваний обізнаний про те, хто саме є потерпілими, йому відомо про їх зовнішність та місце проживання, крім того йому добре відомий інший обвинувачений ОСОБА_6 , в сукупності все вказує на те, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, перебуваючи на волі останній матиме можливість незаконно впливати на даних осіб та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існує ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, 06.08.2015 вироком Ізмаїльського районного суду Одеської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, обставини за яких вчинено кримінальне правопорушення, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини. Враховуючи викладене, встановлено наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Викладенні факти також свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились під час дії запобіжного заходу.
Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд зазначає наступне.
Захисник зауважив, що обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає з 2019 року, має дружину (цивільну) і дітей, має позитивні характеристики з місця проживання.
Крім того, при обґрунтуванні клопотання захисник посилався на відсутність в діяннях ОСОБА_5 ознак інкримінованого та взагалі будь-якого кримінального правопорушення. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не зібрано жодних доказів вини ОСОБА_5 .
Аргументи сторони захисту про відсутність ризику спроби ОСОБА_5 переховуватися від слідства та суду є непереконливими.
Щодо клопотання потерпілих про зміну запобіжного заходу суд зазначає наступне.
Твердження про те, що на даний час конфлікт між ними та обвинуваченим ОСОБА_5 на їх думку є вичерпаним та вони не мають до обвинуваченого претензій не спростовує факту вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 , а також ризиків, зазначених прокурором.
Заслухавши думку сторін, дослідивши надані документи, приходжу до висновку про те, що клопотання захисника та потерпілих не підлягає задоволенню, оскільки у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, але враховані при застосуванні запобіжного заходу ризики не зникли та не зменшилися.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.
У відповідності до положень ч.5 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Головуючий суддя вважає за необхідне зазначити, що в подальшому при першій розумній можливості, судом будуть здійснені всі належні та розумні заходи задля забезпечення участі обвинуваченого в судовому засіданні та вирішення питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 за участі особи.
Керуючись ст. ст. 331, 177, 182, 193,194, 196, 197, 199 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року суд,

У Х В А Л И В:
В клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Застосувати (продовжити) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто з моменту ухвалення, а саме з 31.05.2022 року та до 29.07.2022 року, включно.
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1