Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/730/22
Провадження № 1-кс/553/271/2022
У Х В А Л А
Іменем України

17.05.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника- адвоката: ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000268 від 19.02.2022 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.
Згідно з Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 р. "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м.Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.Полтави.
Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
16.05.2022 р. на розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000268 від 19.02.2022 року відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України.
Необхідність продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу вмотивована на даний час тим, що продовжують існувати ряд обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є підставою, для продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так продовжує існувати ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до восьми років, та беручи до уваги, що у підозрюваного відсутнє постійне місце мешкання та з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, що вказують на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_6 відомо місце мешкання свідків та потерпілого по даному кримінальному провадженню, які надали свідчення, у зв`язку з чим підозрюваний може здійснити влип на свідків та потерпілого, зміна показань потерпілих та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності та враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, продовжує існувати ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти життя та здоров`я, не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця мешкання, не працює, що вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення аналогічних кримінальних правопорушень відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Слідча ОСОБА_5 направила до суду заяву в якій просила провести судове засідання без її участі, клопотання підтримувала та просила суд його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання посилаючись на те, що до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований і більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор клопотання слідчого підтримав та прохав продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_6 утримується під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні та з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлений до зали судових засідань.
Ухвалою судді від 17.05.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції з під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" з метою забезпечення участі обвинуваченого та дотримання його прав і інтересів.
Разом з тим, згідно з довідкою ДУ "Харківський слідчий ізолятор" доступ до глобальної мережі інтернет в установі відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку з цим проведення засідань в режимі відеоконференцій неможливе.
З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 р. у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Разом із тим, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У такому випадку, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, звертаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, яке окрім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (стаття 199 КПК України).
Як вбачається з матеріалів, в провадженні відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000268 від 19.02.2022 р. з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 19.02.2022 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.02.2022 р. за клопотанням слідчого до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів. Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 ухвалено не обирати. Встановлено строк дії ухвали до 19 квітня 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 18.04.2022 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000268 від 19.02.2022 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України було задоволено. Продовжено строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 30 (тридцять) днів до 18 травня 2022 року 17 год. 45 хв., без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16.05.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000268 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України продовжено до 6 місяців, тобто до 18.08.2022 р.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №3561/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Слідчий суддя зазначає, що вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, має враховуватись наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.
Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою, то слідчий суддя вважає, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо не зменшення заявлених ризиків знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а отже ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливого переховування, незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, наразі продовжують існувати та інший, більш м`який запобіжний захід, наразі є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, на які посилається слідчий, прокурор, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує наявні в розпорядженні дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який згідно характеристики зарекомендував себе з незадовільного боку, неодружений, постійно проживає у м.Харкові, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, його характер та суспільну небезпечність, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі доведення його винуватості, вік, та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого і свідків тощо.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення в сфері проти життя та здоров`я особи, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, який вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.176-178,183,194,199 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000268 від 19.02.2022 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.
Продовжити строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) днів з 17 травня 2022 року 15 год. 00 хв. до 16 липня 2022 року 15 год. 00 хв. включно, без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1