печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000372 відомості про яке 17.04.2020 внесено до ЄРДР за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Термез Сурхандар`їнської області, республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

04.07.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 17.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011).

Зазначене кримінальне провадження виділено в окреме із кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013, яке постановою від 12.01.2018 було об`єднано із кримінальними провадженнями № 0017809, № 0018224, № 0000391, № 000228, в одне кримінальне провадження під № 0001029.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що у порушення вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті прокурором не конкретизовано формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 28, ст. 340 та за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, що порушує право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачуються, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого. Також, захисник подав скаргу на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 16.01.2015 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, з мотивів того, що вона винесена поза межами строку досудового розслідування, без наведення фактів незаконності та необґрунтованості, адже вважає, що постанова про закриття, винесена прокурором 24.01.2014 є законною та обґрунтованою.
Обвинувачений підтримав клопотання та скаргу захисника.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, подані скарги, заперечення та заявлені клопотання, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 2 КПКУкраїни, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПКУкраїни обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

При цьому згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16 та в ухвалі Київського апеляційного суду від 24.11.2021 у справі 752/6122/21, аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 направлений до суду за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011).
Як вбачається з направленого до суду обвинувального акта, прокурор в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не виклав належним чином фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 та ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення за цими положеннями КК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 28, ст. 340 та за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України із однаковими неконкретизованими фактичними обставинами, зокрема вказано, що « ОСОБА_3 30.11.2013 приблизно о 04:20 год. спільно із невстановленими співробітниками ПМОН «Беркут», підбігли до ОСОБА_7 та вважаючи, що він є учасником мирного зібрання на Майдані Незалежності, з метою незаконного припинення його подальшої участі у зборах та мітингах, із застосуванням фізичної сили збив його з ніг на асфальт. При цьому, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці, діючи спільно із невстановленими співробітниками ПМОН «Беркут», виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, схопили ОСОБА_7 за руки та ноги з різних сторін і одразу понесли в напрямку спеціального автомобіля («автозаку»), який перебував на проїжджій частині вул. Інститутської в м. Києві, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого. При цьому, один із невстановлених працівників ПМОН «Беркут», з метою подавлення волі особи, в присутності ОСОБА_3 , наніс ОСОБА_7 два удари кулаком в область живота, після чого ОСОБА_3 та двоє інших невстановлених співробітників ПМОП «Беркут» помістили ОСОБА_7 в середину спеціального автомобіля («автозаку»), кинувши його на підлогу, таким чином продовжуючи застосовувати до потерпілого фізичне насильство та вчиняти дії, що ображають його особисту гідність.».
Таким чином обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення відповідно до правової кваліфікації зазначених кримінальних правопорушень, що порушує право на захист обвинуваченого.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

Вказані недоліки обвинувального акта, не зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні яких кримінальних правопорушень він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.

Таким чином, виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому і під час підготовчого судового засідання суд дійшов висновку про повернення обвинувального акта з додатками з наведених підстав прокурору.

Скаргу, подану захисником ОСОБА_5 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 16.01.2015 про скасування постанови від 24.01.2014 про закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки встановлені підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 303, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000372 відомості про яке 17.04.2020 внесено до ЄРДР, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011), повернути прокурору першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_4 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Скаргу захисника на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 16.01.2015 про скасування постанови про закриття кримінального провадження - залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА