Справа № 930/815/22
№1-кс/930/349/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.08.2022 року

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
До Немирівського районного суду звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що мотивуючи клопотання тим, що в провадженні слідчого відділення ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області знаходилось кримінальне провадження №0000092 від 23.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Під час проведення досудового слідства по даній справі ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 24 травня 2022 року було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 212140» (НИВА) з д/н НОМЕР_1 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 .
22.06.2022 постановою слідчого ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000092 від 23.05.2022 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Питання про скасування арешту на майно не було вирішено, що на даний час ставить ОСОБА_3 в утруднене становище, так як останній не має можливості належним чином розпорядитись своїм майном.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути подане ним клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовільнити.

Старший слідчий СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання ОСОБА_3 без його участі, проти скасування арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Суд, ознайомившись з клопотанням та матеріалами доданими до нього, беручи до уваги вищевикладене вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Отже, в даному випадку враховуючи вимоги розумності строків, співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна із забороною розпоряджатися майном.
Тобто підстава, якою було аргументовано необхідність накладення арешту на автомобіль, після проведення необхідних експертиз, відпала.
З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року на автомобіль марки «ВАЗ 212140» (НИВА) з д/н НОМЕР_1 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 ,
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1