Справа №591/5296/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/519/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
Іменем України

27 квітня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/5296/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Сум від 31.08.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Косівщина, Сумського району, Сумської області, мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить вирок скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухваливши новий виправдувальний вирок, оскільки під час досудового розслідування і судового розгляду обвинувачена заперечувала свою вину, а покладені в основу обвинувального вироку докази є неоднозначними, належним чином не було встановлено як обвинувачена могла заволодіти банківською карткою та зняти з неї грошові кошти.

Вироком Зарічного районного суду м. Сум від 31.08.2021 ОСОБА_9 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК, і їй призначене покарання: за ч. 1 ст. 185 КК у виді громадських робіт на строк 120 годин; за ч. 1 ст. 357 КК у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначене покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди 13200 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_9 23.04.2019, перебуваючи Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Засоснівська, 12, з барсетки в підсобному приміщенні таємно викрала банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , а 24.04.2019 близько 19:51 з банкомату в АДРЕСА_2 , використовуючи вказану банківську карту, шляхом зняття з неї коштів, таємно викрала грошові кошти в сумі 4000 грн. 25.04.2019 близько 09:41 ОСОБА_9 з банкомату в АДРЕСА_3 , використовуючи вказану банківську карту, шляхом зняття з неї коштів, таємно викрала грошові кошти в сумі 8000 грн, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду в загальному розмірі 12000 грн.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений кримінальним процесуальним законом спосіб, обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, від останніх надійшло письмове клопотання про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, а також просили звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК через закінчення строку давності за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК, закривши провадження у кримінальному провадженні, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження у відсутності сторони захисту.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання захисника, колегія суддів вважає, що вказане клопотання захисника про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, згідно ст. 44 КК особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а відповідно ст. 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Так, строк давності це передбачений положеннями ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2-4 ст. 49 КК).

Відповідно ч. 1 ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, тобто підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено (ст. 284-288 КПК). При цьому жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК).

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченої, а отже невизнання ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації нею свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК).

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (23.04.2019), - передбачене покарання у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від 80 до 240 годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Санкція ч. 1 ст. 357 КК, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (23.04.2019), - передбачене покарання у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до КК, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, згідно яких інкриміновані обвинуваченій правопорушення відносяться до кримінальних проступків, та у разі вчинення таких, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минули три роки.

Відповідно ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальні правопорушення були вчинені, тобто 23.04.2019 та ця обставина сторонами не заперечується, тому підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

На час розгляду в суді апеляційної інстанції закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, а тому на підставі ст. 417 КПК, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно правової позиції ККС ВС (постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к), суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Відповідно ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції, а провадження у кримінальному провадженні закрити, звільнивши ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Вирок Зарічного районного суду м. Сум від 31.08.2021 відносно ОСОБА_13 в частині її засудження за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4