Провадження № 1-кс/742/597/22
Єдиний унікальний № 742/2088/22
У Х В А Л А

іменем України

02 вересня 2022 року слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки клопотання старшого слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000588 за ч.1,2 ст.307 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Слідчий СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області звернувся до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що вона усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, та таким чином перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, а відтак застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.
Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого та прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, який заявив клопотання про застосування запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вину визнає, а також відсутність в кримінальному провадженні ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, навчається, має постійне місце проживання.
За таких обставин, враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості висунутої їй підозри і зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За таких обставин клопотання слідчого необхідно залишити без задоволення, заявлене клопотання стороною захисту задовольнити та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Клопотання підозрюваної про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися і не змінювати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) здати на зберігання слідчого закордонний паспорт ( у разі наявності);
4) не спілкуватися з особами, які проходять по даному кримінальному провадженню.
Визначити строк тримання під домашнім арештом та строк дії обов`язків по 31 жовтня 2022 року включно.
Підозрювану звільнити з залу суди негайно.
Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст виготовлено 06.09.2022.

Слідчий суддя Володимир БЕЗДІДЬКО