пр. № 1-кп/759/394/22
ун. № 757/6441/21-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні у кримінальних провадженнях №0000178 та № 0000822, які об`єднані в одне провадження, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вале Ахалцихінського району Республіки Грузія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіка Вірменія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Макіївка Донецька обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою;
клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кожному окремо, без визначення розміру застави,
сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_9 , обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , інші учасники потерпілий ОСОБА_13
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебувають матеріали кримінальних проваджень № 0000178 та № 0000822, які об`єднані в одне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Захисник адвокат ОСОБА_8 подала до суду 15.08.2022 письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте зобов`язання, в якому посилається на те, ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, через що також є предметом апеляційного провадження.

На думку захисника ОСОБА_8 , суд, постановляючи ухвалу про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , залишив поза увагою те, що досудове розслідування здійснено незаконно: при процедурі перейняття кримінального провадження були порушенні вимоги Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутнє належним чином засвідчене клопотання Держави Вірменія про кримінальне переслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відповідне доручення, матеріали даного кримінального провадження сфальсифіковані органом досудового розслідування та не перекладені на українську мову; публічне звинувачення представляє не уповноважений прокурор. Тому, на думку захисника, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_8 у своєму клопотанні посилається на те, що подане прокурором до суду клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не отримував як сам обвинувачений ОСОБА_7 , так і його захисник ОСОБА_8 .
На думку захисника, судом не досліджено ризики за ст. 177 КПК України. Захисник вважає, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки дружину, родичів, місце роботи. Перебуваючи два місяці під цілодобовим домашнім арештом з носінням електронного засобу контролю у іншому кримінальному провадженні, на думку захисника, її підзахисний з`являвся на кожен виклик органу досудового розслідування та суду. На думку захисника, місце вчинення кримінального правопорушення, а також потерпілий та свідки знаходяться у Вірменії, а тому відсутні ризики щодо: переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого та свідків, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, на думку захисника, наявні обставини, які зумовлюють необхідність зміни запобіжного заходу її підзахисному, який в силу положення статті 17 КПК України є невинуватою особою і поводження з яким має бути як із невинуватим.
Прокурор подав до суду 23.08.2022 письмові клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою без визначення розміру застави.
В своїх клопотаннях прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, отриманими за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) дій, а причетність обвинувачених до вчинення злочину є вірогідною і достатньою для застосування щодо них обмежувальних заходів, що відповідає практиці та позиції ЄСПЛ, згідно якої факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, а також те, що обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку прокурора, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують мати місце, а також виникли і нові обставини, що підтверджують наявність ризиків, про які він зазначав раніше.
Так, відповідно до письмового клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою без визначення розміру застави, прокурор зазначає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду.

Даний ризик, як вважає прокурор, підтверджується тим, що ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимим, в останнє 09.11.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2, 3 ст. 42 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України, неодноразово оголошувався у розшук, у тому числі у міжнародний розшук компетентними органами Республіки Вірменії, а також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме умисного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від суду, з метою уникнення покарання.

Крім того, прокурор вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на представника потерпілого та свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні насильницьких кримінальних правопорушень, в тому числі із застосуванням предметів призначених для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене організатором (членом) організованої групи, та перебуваючи на волі, він може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, які є учасниками організованої ним групи, незаконно вплинути на представника потерплого та свідків з метою зміни їх показів.

Як вважає прокурор, існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі, знаючи про місця проживання свідків, з метою впливу на останніх для зміни їх показів або вчинення інших дій, які перешкоджатимуть судовому розгляду, може вчинити вищезазначені дії.

Крім того, на думку прокурора, існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , є раніше неодноразово судимим, в останнє 09.11.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2, 3 ст. 42 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України, перебуваючи на волі систематично та умисно вчиняв нові кримінальні правопорушення насильницького характеру, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній продовжить свою злочину діяльність та не стане на шлях виправлення.

Відповідно до письмового клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою без визначення розміру застави, прокурор зазначає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду.
Даний ризик, як вважає прокурор, підтверджується тим, що ОСОБА_6 є підозрюваним, окрім вищевказаного провадження, ще у кримінальному провадженні № 0000804 від 17.08.2020 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, неодноразово оголошувався у розшук, у тому числі міжнародний розшук компетентними органами Республіки Вірменії, а також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.
Крім того, на думку прокурора, вказаний ризик підтверджується і тим, що у період з 14.08.2020 по 13.04.2021 обвинувачений ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , переховуючись від органів досудового розслідування та суду, за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання не перебували, а 13.04.2021 були затримані у спеціально облаштованій кімнаті для проживання під час проведення обшуку у складському приміщенні в одному з промислових районів міста Києва, право володіння та користування яким фактично належало третій особі.
Прокурор також вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні насильницьких кримінальних правопорушень та перебуваючи на волі, він може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими особами незаконно вплинути на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів.
Також прокурор вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 є також підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000804 від 17.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, та перебуваючи на волі систематично та умисно вчиняв нові кримінальні правопорушення насильницького та майнового характеру, а також ОСОБА_6 не має офіційного джерела доходів, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній продовжить свою злочину діяльність та не стане на шлях виправлення.
Відповідно до письмового клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою без визначення розміру застави, прокурор зазначає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду.
Даний ризик, на думку прокурора, підтверджується тим, що ОСОБА_7 є обвинуваченим, окрім вищевказаного провадження, ще у кримінальному провадженні № 0000804 від 17.08.2020 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, неодноразово оголошувався у розшук, у тому числі міжнародний розшук компетентними органами Республіки Вірменії, а також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.
Крім того, на думку прокурора, вказаний ризик підтверджується і тим, що у період з 14.08.2020 по 13.04.2021 обвинувачений ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , переховуючись від органів досудового розслідування та суду, за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання не перебували, а 13.04.2021 були затримані у спеціально облаштованій кімнаті для проживання під час проведення обшуку у складському приміщенні в одному з промислових районів міста Києва, право володіння та користування яким фактично належало третій особі.
Прокурор вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачений у вчиненні насильницьких кримінальних правопорушень та перебуваючи на волі, він може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими особами незаконно вплинути на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів.
Також прокурор вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше правопорушення. Вказаний ризик, на думку прокурора, підтверджується тим, що ОСОБА_7 є також підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000804 від 17.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, та перебуваючи на волі систематично та умисно вчиняв нові кримінальні правопорушення насильницького та майнового характеру, а також ОСОБА_7 не має офіційного джерела доходів, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній продовжить свою злочину діяльність та не стане на шлях виправлення.
Відповідно до письмових клопотань прокурора, зухвалість вищевказаних кримінальних правопорушень свідчить про відсутність в обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ними діяння, знаючи про чисельність вчинених ними інших злочинів, обставини, які на даний час встановлюються органом досудового розслідування в інших кримінальних провадженнях, намагатимуться у будь-який спосіб уникнути відповідальності.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, просив суд їх задовольнити.
Суд поставив вказане клопотання на обговорення та надав слово для висловлення своєї позиції стороні захисту.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що не отримували клопотання прокурора, просили направити запит на СІЗО щодо отримання останніми цих клопотань, зазначали, що досудове розслідування та судове провадження здійснюється незаконно та у незаконний спосіб.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 просила не розглядати клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, відмовилася висловлювати свою позицію щодо даних клопотань прокурора, оскільки вона вважає, що досудове розслідування та судове провадження здійснюється незаконно та у незаконний спосіб. Також просила залишити її клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте зобов`язання без розгляду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 не бажав висловити свою позицію щодо клопотань прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, самовільно залишивши зал судового засідання, не реагуючи на попередження головуючого згідно вимог ст. 330 КПК України.
За змістом ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст.331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст.331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою та заявлених сторонами клопотань судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні клопотань учасників судового провадження.

Так, у судовому засіданні сторона захисту наполягала на відсутності правових підстав для обговорення судом питання доцільності продовження строків тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на те, що сторона захисту не отримала клопотань прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою.
На думку суду, зазначені позиція захисту є необґрунтованою, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою подані прокурором до суду 23.08.2022 через канцелярію суду.
Дані клопотання містять додатки, згідно яких наявна інформація про направлення прокурором даних клопотань стороні захисту, а саме захиснику ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_11 засобами звязку електронною поштою 22.08.2022 о 09 год. 50 хв. на їх поштові адреси, обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» 23.08.2022 о 09 год. 45 хв. за допомогою кур`єрської доставки «Новою поштою», згідно квитанції плановий час доставки 24.08.2022 до 18 год. 00 хв.
Більше того, судове засідання у даному кримінальному провадженні було призначене 29.08.2022 на 14 год. 00 хв. У даному судовому засіданні, яке згідно журналу судового засідання, розпочалося о 14 год. 17 хв., головуючим було повідомлено про надходження клопотань захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, які підлягають негайному розгляду.
Однак, у дане судове засідання, а також у судове засідання, призначене на 18.08.2022 не прибув адвокат ОСОБА_10 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_14 та який згідно наданої адвокатом довідки, з 24.02.2022 перебуває в складі НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 бригади територіальної оборони та безпосередньо бере участь у захисті територіальної цілісності України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 як у даному судовому засіданні, так і шляхом направлення письмового роз`яснення до ДУ «Київський слідчий ізолятор» (згідно реєстру передачі кореспонденції з Святошинського районного суду міста Києва до ДУ «Київський слідчий ізолятор» вказане роз`яснення отримано 22.08.2022, т. 12 а.п. 244) було роз`яснено про можливість залучення іншого захисника для захисту його інтересів, однак обвинувачений ОСОБА_6 станом на 29.08.2022 захисника не залучив.

Неприбуття у судове засідання захисника ОСОБА_10 , який перебуває на службі у ЗСУ та не розірвав угоду з обвинуваченим, незалучення обвинуваченим ОСОБА_6 іншого захисника унеможливило проведення в цей день судового засідання в частині дослідження письмових доказів.

У зв`язку з надходженням клопотань сторони захисту та сторони обвинувачення про зміну та продовження обвинуваченим запобіжних заходів, колегією суддів постановлено залучити обвинуваченому ОСОБА_6 захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві для проведення окремої процесуальної дії, а саме розгляду клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту щодо запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відкладено на 15 год. 30 хв.

Судове засідання, згідно журналу судових засідань, продовжено о 16 год. 04 хв., на яке з`явився призначений Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві адвокат ОСОБА_12 , який у судовому засіданні заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд його клопотання задовольнив та надав час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та для конфіденційної розмови. Судове засідання продовжено о 16 год. 40 хв.

Отже, сторона захисту мала можливість у повному обсязі ознайомитися з клопотаннями прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, які направлені були захисникам та обвинуваченим засобами зв`язку електронною поштою та кур`єрською доставкою «Нової пошти», а також суд безпосередньо у судовому засіданні 29.08.2022 надавав час для ознайомлення з ними.
Тому, на думку суду, сторона захисту дiйшла помилкового висновку, що суд не може розглядати дані клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, які надійшли до суду 23.08.2022, у судовому засіданні 29.08.2022.
При цьому, суд звертає увагу, що особливістю кримінальних процесуальних норм є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем в різних статтях, іноді навіть розділах КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК України (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі №5-272кс(15).
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позиція сторони захисту про неможливість розгляду в даному засіданні питання доцільності продовження строків тримання обвинувачених під вартою та відповідних клопотань сторін є необґрунтованою та помилковою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, суд бере до уваги, що у судовому засіданні захисник ОСОБА_12 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 доводили, що досудове розслідування та судове провадження здійснюється незаконно: при процедурі перейняття кримінального провадження були порушенні вимоги Європейської конвенції про передачу провадження у кримінальних справах та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутнє належним чином засвідчене клопотання Держави Вірменія про кримінальне переслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відповідне доручення, матеріали даного кримінального провадження сфальсифіковані органом досудового розслідування та не перекладені на українську мову; публічне звинувачення представляє не уповноважений прокурор; відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 відмовився висловити свою позицію щодо клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, всупереч вимогам ст. 330 КПК України, не реагував на попередження головуючого та залишив зал судового засідання ще до завершення судового розгляду вищевказаних клопотань.
Суд, надавши можливість захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_11 висловити свою позицію щодо оголошених у судовому засіданні клопотань прокурора, бере до уваги, що захисник ОСОБА_11 мав можливість її висловити в порядку ст. 350 КПК України, однак не бажав нею скористатися.
При цьому суд бере до уваги, що відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Ч. 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Тому, вислухавши думки учасників судового провадження, які бажали висловити свою думку щодо оголошених у судовому засіданні клопотань прокурора, вивчивши надані клопотання з додатками, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою , оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ч.2 ст.177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
При вирішенні питання про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує також, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створюють обвинувачені.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, в т.ч. з урахуванням тяжкості інкримінованих їм злочинів та даних про їх особу.

Так, відповідно до матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, який має підвищену суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так, щодо ризику втечі обвинувачених, то згідно з матеріалами даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 296 КК України, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше не судимі, є обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000804, яке виділене з матеріалів кримінального провадження №0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, в т. ч. з ухвал Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2020, 14.08.2020, 11.03.2021, 13.04.2021, в межахкримінального провадження №0000178 підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ухилилися від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим були оголошені у розшук та судом був наданий дозвіл на їх затримання, після чого стосовно них обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою, що і стало підставою для виділення з кримінального провадження №0000178 матеріалів кримінального провадження №0000822.
На думку суду, зазначене свідчить про наявність ризику переховування обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду та можливість перешкоджання обвинувачених кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому необхідно зазначити, що ухвали слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва, суду присяжних та колегії суддів Святошинського районного суду м. Києва про застосування та продовження запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою були неодноразово предметом розгляду у суді апеляційної інстанції, якою відповідні ухвали залишені без змін, тому твердження сторони захисту про незаконність ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва, суду присяжних та колегії суддів Святошинського районного суду м. Києва про застосування та продовження запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою не може бути предметом судового розгляду у цьому провадженні, оскільки процедура перегляду вказаних судових рішень в апеляційному порядку завершена та вони набрали законної сили.
Крім того, матеріалами клопотання прокурора підтверджено і наявність ризику впливу обвинувачених на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, що, в тому числі, стало підставою для обрання та продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду.
На даний час судовий розгляд перебуває на стадії дослідження письмових доказів. З огляду на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитані, на думку суду, з великою ймовірністю також існує ризик незаконного впливу на свідків, який не зменшився.
Висока ймовірність спроб кожного обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язана з існуванням ризику переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та тими фактичними обставинами кримінального правопорушення, які встановив під час досудового розслідування прокурор.
Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні і наявність характеризуючих даних про особу обвинувачених не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Що стосується доводів сторони захисту про незаконність досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, а саме порушення вимог закону щодо процедури кримінального переслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 правоохоронними органами України та обґрунтованості висунутого обвинувачення, то слід зазначити, що дане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду дослідження письмових доказів, докази судом на даний час в повному обсязі не досліджені, а вказані питання є предметом судового розгляду.

Разом з тим, що стосується доводів сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, то суд вважає їх неспроможними з огляду на те, що обґрунтованість підозри неодноразово перевірялася слідчими суддями, як при обранні запобіжного заходу, так і при неодноразовому продовженні дії запобіжного заходу.
При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Тобто, з`ясовуючи наявність обґрунтованості підозри при вирішенні питання про застосування, продовження та зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, а саме дослідження письмових доказів, суд враховує наявність у даному кримінальному провадженні зазначених вище обставин, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 можливо вчинили певний злочин, оскільки перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, які прокурор запропонував суду дослідити на обґрунтування висунутого обвинувачення та викладених у клопотаннях прокурора, на думку суду, є вагомим, а більш детальну оцінку усім доказам суд надасть після їх безпосереднього дослідження на відповідній стадії судового розгляду.
Що стосується тверджень захисника ОСОБА_8 про відсутність повноважень прокурора ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, то суд вже неодноразово зазначав у своїх попередніх ухвалах, що згідно з постановами заступника Генерального прокурора від 31.08.2020 та від 02.10.2020 до складу групи прокурорів у кримінальних провадженнях № 0000822 та № №0000178 включено прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 . Отже, прокурор ОСОБА_9 уповноважений керівником відповідного органу прокуратури на здійснення публічного обвинувачення у даних кримінальних провадженнях.

Що стосується доводів сторони захисту про тривалий розгляд даного кримінального провадження, то суд звертає увагу на те, що судом вживаються усі передбачені законом заходи з метою дотримання розумних строків розгляду справи, обвинувачені у якій тримаються під вартою, однак тривалий розгляд пов`язаний із складністю даного кримінального провадження, кількістю обвинувачених, великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, поведінкою учасників судового провадження, введенням в Україні воєнного стану тощо.
Отже, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є наявними і достатніми для продовження тримання обвинувачених під вартою, обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотань, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, як то застава, домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не можуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк шістдесят днів без визначення при цьому розміру застави згідно з правилами, передбаченими ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331, ст. 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою залишити без розгляду.
Продовжити стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 29 серпня 2022 року до 27 жовтня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без визначення розміру застави.
Продовжити стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 29 серпня 2022 року до 27 жовтня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без визначення розміру застави.
Продовжити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 29 серпня 2022 року до 27 жовтня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без визначення розміру застави.
Ухвалу передати на виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_15
Суддя: ОСОБА_16
Суддя: ОСОБА_17