Справа № 490/2155/22
н/п 1-кп/490/372/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2155/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокура - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону у кримінальному провадженні №0000834 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 14.06.2022 року за обвинуваченмя:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого, документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 01.03.2001 року, працюючого в КП ММР «Миколаївелектротранс» на посаді слюсара-електрика, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000834, відомості про яке внесено 14.06.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114- КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дыъ запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на те, що на даний час, крім того ризики, задля запобігання яких до останнього застосований вказаний запобіжний захід, станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що пвдтримує свого захсинка та не заперчує в задоволенні клоотпння прокуора.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. проти Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.
З контексту ст.177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
- переховуватися від суду (ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України). Підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 114-2 КК України, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Разом з тим, згідно з наявними матеріалами, ОСОБА_5 є особою завербованою представниками іноземної організації РФ, які в свою чергу на даний час можуть вчинити дії, направлені на його викрадення, вивезення за межі України, переміщення, приховування та таке інше.Так, у п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України). Так, про наявність данного ризику свідчить те, що свідки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є працівниками ДП «Миколаївський бронетанковий завод», де до 31.01.2022 року працював ОСОБА_5 , тобто останній перебуваючи на волі матиме реальну можливість впливати на них з метою зміни їх показань як на досудовому розслідуванні так і під час судового розгляду.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, про наявність даного ризику свідчить те, що на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_5 міг діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх притягнення до відповідальності.
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так як громадянин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) проти основ національної безпеки України, та на теперішній час продовжує підтримувати дії Російської Федерації щодо проведення на території України спеціальної військової операції, тому він може продовжити вчиняти вказане кримінальне правопорушення, або вчинити інший злочин направлений на шкоду основ національної безпеки України.
З урахуванням вище викладеного, у випадку застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу окрім тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та він зможе переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.
Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.
Таким чином, з метою запобігання вказаним ризикам, суд приходить до всиновку про доцільність продовження відносно ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.
За такого, суд вважає за необхідне, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, 331 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 26 серпня 2022 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 177, 178, 194, 199, 370-372, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури в військовій та оборонній спері Південного регіону ОСОБА_3 щодо продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000834, відомості про яке внесено 14.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000834, відомості про яке внесено 14.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України - продовжити до 26 серпня 2022 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1