Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 червня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року у кримінальному провадженні №0000045 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000045 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст.358 Кримінального кодексу України (далі- КК).

Мотивував своє рішення суд тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.358 ч.1 та 358 ч.4 КК, відповідно до ст.12 цього Кодексу відносяться до категорії нетяжких злочинів, тобто до кримінальних проступків. Оскільки дане кримінальне провадження не призначено до судового розгляду, тому його слід повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК, які на даний час віднесені до категорії проступків, а також у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.358 КК, які є злочинами.

На думку прокурора, повернення обвинувального акта негативно вплине на з`ясування обставин вчинення кримінальних правопорушень в окремих провадженнях за ч.ч.1, 4 ст.358 КК та за ч.3 ст.358 КК, дані злочини будуть розслідуватись різними органами досудового розслідування.

При цьому, апелянт зазначив, що вказаним Законом, зокрема п.п.3 п.4 Прикінцевих та перехідних положень, визначено, що слідчий виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, вказавши, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 28.02.2020 прокурором до кримінального провадження за ч.3 ст.358 КК, було об`єднано ряд кримінальних проваджень за ознаками злочинів ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.358 КК.

Також апелянт зазначив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 містить усі відомості, передбачені ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а тому відсутні підстави для його повернення прокурору.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник-адвокат ОСОБА_8 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 грудня 2020 року задоволено подання Волинського апеляційного суду та матеріали кримінального провадження №0000045 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.ч.1, 3, 4 ст.358 КК із апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року направлено до Рівненського апеляційного суду для розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та послався на правову позицію, яка висловлена об?єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 1 листопада 2021 року у справі №161/7092/20 і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», враховуючи положення якого, зокрема п.5 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень, місцевим судом було повернуто вказаний обвинувальний акт прокурору.

Зокрема, зазначеною нормою закону передбачено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто законодавцем передбачене повернення з 01 липня 2020 року обвинувальних актів щодо обвинувачення особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені до судового розгляду, однак не врегульовує питання щодо повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи як у вчиненні злочину, так і проступку.

При цьому, згідно імперативного визначення ч.2 ст.217 КПК (в редакції Закону 2617-VIII), не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються

Як було встановлено під час апеляційного розгляду, усі кримінальні правопорушення, які інкриміновано ОСОБА_5 , вчинялись фактично за одних і тих самих обставин, а тому виділення в окремі кримінальні провадження матеріалів стосовно проступків і стосовно злочинів негативно вплине на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Також слід зазначити, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.291 КПК, адже він містить усі необхідні відомості, встановлені законодавцем для вказаного процесуального документа, та не містить істотних недоліків, які б перешкодили його призначенню до судового розгляду.

Посилання на необхідність врахування правової позиції, викладеної у постанові об?єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 1 листопада 2021 року у справі №161/7092/20 не заслуговує на увагу та позбавлене підстав, оскільки у вказаному судовому рішенні йдеться про кримінальні правопорушення проти власності а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров?я населення.

З огляду на викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню як постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000045 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст.358 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3