465/4900/22
1-кс/465/1570/22
У Х В А Л А
Іменем України

29.08.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000198 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна,

встановив:
Старший слідчий СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198.
Клопотання мотивує тим, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2022 року надійшло повідомлення від чергового Городищенської ВК №96 (с. Городище Рівненського району Рівненської області) про те, що 21.04.2022 року під час огляду посилки, яка була адресована засудженому ОСОБА_5 , 1971 р.н., через відділення «Нової Пошти» №33 (м. Львів) та надіслана від ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено згорток із вмістом пігулки, що ззовні схожа на наркотичний засіб, психотропну речовину.
25.08.2022 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул.. Ген. Чупринки, 65, ОСОБА_7 , 1973 р.н., добровільно надав мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 із сім-картами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Згідно зазначеного у клопотанні, 20.01.2022 року слідчим вказаний мобільний телефон із сім-картами мобільних операторів визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. А тому, для забезпечення збереження вказаного речового доказу слідчий просить накласти на нього арешт.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснив, що засуджений ОСОБА_5 у своїх поясненнях вказав, що по номеру мобільного телефону НОМЕР_4 зв`язувався із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_8 у м. Львові, щоб останній передав йому наркотичний засіб. За вказаним номером мобільного телефону було викликано до органу поліції ОСОБА_7 , який добровільно під час проведення огляду видав свій мобільний телефон «Хуавей». К подальшому може виникнути потреба у проведенні слідчих та інших процесуальних дій із вказаним мобільним телефоном, тому для забезпечення кримінального провадження слід накласти на нього арешт.
Прокурор та власник майна, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили. З урахуванням наведеного та на підставі ч.1 ст.172 КПК України слідчим суддею ухвалено розгляд справи проводити за відсутності прокурора і власника майна, які без поважних причин не з`явилися до суду для розгляду клопотання про арешт майна.
Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали справи, слідчим суддею зроблено висновок про те, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000198 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, по факту передачі засудженому у місця позбавлення волі наркотичного засобу.
В ході проведення досудового розслідування 25.08.2022 року слідчим проведено огляд місця події, за результатами якого у ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 із сім-картами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Вилучення вказаного мобільного телефону здійснювалось без ухвали слідчого судді, тому такий мобільний телефон із сім-картами мобільних операторів відповідно до положень ст.ст.167, 168 КПК України є тимчасово вилученим майном.
Згідно з вимогами ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів справи, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вилучено у ОСОБА_7 25.08.2022 року, що підтверджується протоколом огляду від 25.08.2022 року.
Водночас клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна подане слідчим до суду 29.08.2022 рок, про що свідчить штемпель реєстрації вхідної кореспонденції суду.
За таких обставин визначений ч.5 ст.171 КПК України строк на звернення слідчого з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у даному випадку слідчим пропущено, адже перший робочий день після вилучення мобільного телефону у ОСОБА_7 26.08.2022 року, проте вказаного дня від слідчого не надходило клопотань про арешт вилученого майна, а подальше подання такого клопотання 29.08.2022 року здійснено поза межами визначених процесуальних строків.
Більш того, у судовому засіданні, як і в поданому клопотанні про арешт майна, слідчий зазначив, що мобільний телефон марки «Хуавей» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 із сім-картами мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000198, проте копії такої постанови на підтвердження зазначеної обставини слідчий до поданого клопотання не долучив та в судовому засіданні представити не зміг, що позбавляє слідчого суддю можливості дати належну оцінку доводам клопотання.
Враховуючи наведене, подане слідчим клопотання не можна вважати обґрунтованим, тому у задоволенні такого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198 від 22.04.2022 року, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1