Справа № 466/6146/22
Провадження № 1-кп/466/704/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000645 від 24.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Стрийського району, с.Додголука, українця, громадянина України, з середньою незакінченою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.07.2022 року за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 01.06.2022, близько 18 год. 09 хв. перебуваючи у торговому залі магазину «Рукавичка» у м. Львів по вул. Мазепи, 20, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із прилавку торгового залу магазину таємно викрав ікру лососеву в кількості 1 шт., вартістю 207 грн. 00 коп. без ПДВ; цукерки «Рошен», в кількості 0,250 гр., вартістю 36 грн. 20 коп без ПДВ; жувальні гумки «Дірол», в кількості 2 шт., вартістю 21 грн. 84 коп. без ПДВ, запальничку, в кількості 1 шт., вартістю 8 грн. 06 коп. без ПДВ, які заховав в наплічну сумку, після чого, прийшов до лінії кас та розрахувався лише за напій «Соса-соlа», залишивши приміщення магазину, та розпорядившись іншими товарами на власний розсуд, чим спричинив ТзОВ «Львівхолод» майнової шкоди на загальну суму 273 грн. 10 коп. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Представник потерпілого ТзОВ «Львівхолод» ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій розгляд справи просить проводити за його відсутності, при обранні міри покарання покладається на думку суду. Цивільний позов просить залишити без розгляду, оскільки шкода обвинуваченим відшкодована в повному розмірі.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України, а також роз`яснень, наведених у вищезазначені постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 (п.8), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. З урахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, інфляційні процеси та незначна вартість викраденого, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, відсутність судимості до ухвалення вироку Галицького районного суду м.Львова від 13.07.2022 року, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 при призначенні основного покарання за ч. 4 ст.185 КК України вимоги ст.69 ч. 1 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.07.2022 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з застосуванням ч. 4 ст.70 КК України.

Разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія "Львівхолод" до ОСОБА_3 про стягнення з такого матеріальної шкоди на суму 273,10 гривень слід залишити без розгляду.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 370,371,374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставіч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.07.2022, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія "Львівхолод" до ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

- DVD-диск на якому зафіксована подія вчинення кримінального правопорушення 01.06.2022 у магазині «Рукавичка», що за адресою: м.Львів, вул. Мазепи, 20 , який відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 30.06.2022 долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1