Справа № 442/615/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/302/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у дистанційному судовому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання проумовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та засуджений на сім років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2018 року ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 06 лютого 2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 подав заяву про умовно-дострокове звільнення до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2022 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 проумовно-дострокове звільнення відмовлено.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити його заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування апеляційних вимог засуджений ОСОБА_5 зазначає, що він категорично не погоджується з рішенням суду, оскільки суд взяв до уваги лише думку представника установи та прокурора, які безпідставно вважають, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали суду, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.
ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Початок строку відбуття покарання 30 березня 2017 року, кінець строку 25 травня 2023 року.
До 02 березня 2018 року ОСОБА_5 перебував у місцях попереднього ув`язнення. З 02 березня 2018 року відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)».
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду. При цьому воно можливе лише у випадку доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці та з врахуванням особи засудженого, його поведінки за весь час відбуття покарання, обставин та наслідків вчиненого злочину.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину, під час перебування у «Львівській установі виконання покарань (№19)» характеризувався посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. Перебуваючи у державній установі «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» з 02.03.2018 один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності та шість разів заохочувався. При цьому, останнє заохочення - 02.10.2020, а стягнення - 30.12.2020. Не зважаючи на отримання під час відбування покарання робітничої професії «верстатник широкого профілю», ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє. Дотримується правил санітарії та гігієни, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться задовільно. Бере участь у проведенні виховних заходів установи. Задіяний до реалізації диференційованого виховного впливу «Духовне Відродження», однак, до її реалізації не прагне. Бере участь у самодіяльних організаціях засуджених. До виконання робіт з благоустрою ставиться задовільно.
Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції зазначив, що основним критерієм умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.
Згідно з вироком, злочином завдані збитки на загальну суму 3 461 гон. 35 коп., проте засуджений ОСОБА_5 ініціативи щодо добровільного погашення завданих збитків не проявляє, працевлаштовуватися не бажає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про наявність у нього заохочень як на підставу застосування положень ст. 81 КК України, колегія суддів до уваги не бере.
Крім цього, як заявила у суді першої інстанції представник ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_8 , на засіданні комісії 27.01.2021 засуджений був атестований як такий, що не довів своє виправлення, після чого поведінку свою не змінив, не заохочувався.
Суд першої інстанції на підставі усіх об`єктивно з`ясованих обставин та їх оцінки в сукупності дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , і з таким висновком колегія суддів погоджується.
Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 березня 2022 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4