Провадження №1-кп/447/121/22
Справа №447/3647/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження №0000299, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Київець, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, працевлаштованого торговим агентом у ТОВ «РОШЕН-Львів» (вул. Бузкова, 2, м. Львів), раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 09.07.2021 близько 09:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, через неприязні відносини, керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, наніс правою руком один удар в область потиличної ділянки голови своєму батькові ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав на підлогу. У подальшому ОСОБА_3 продовжуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_6 у ділянку тулуба, чим спричинив травму у вигляді перелому десятого ребра справа без зміщення, перелому задніх відділів шостого та сьомого ребер по лопатковій лінії зліва зі зміщенням, перелому дев`ятого ребра зліва зі зміщенням у латеральному відділі, яка згідно висновку експерта №150/2021 від 26.10.2021 утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могла виникнути у вищевказаний період часу, при обставинах, відтворених під час слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

18.04.2022 потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження у порядку п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування клопотання вказав, що відмовляється від будь-яких обвинувачень відносно сина, не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, просив закрити кримінальне провадження. Крім цього, просив проводити судові засідання у справі за його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки дане кримінальне провадження не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, передбачених ч. 1 ст. 477 КПК України. Більше того, в обвинувальному акті вказана обставина, яка обтяжує покарання, передбачена п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, а саме стосовно батька, із яким вони спільно проживають.

Обвинувачений та його захисник заяву потерпілого підтримали та просили таку задоволити, просили закрити кримінальне провадження.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши заяву потерпілого, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №453/225/19, провадження №51-4000кмо19, виклала висновки, згідно з якими злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

Таким чином, поняття злочину, пов`язаного із домашнім насильством, яке вживається у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, охоплює не лише склад злочину, передбачений ст.126-1 КК, але й інші суспільно небезпечні діяння, які мають ознаки домашнього насильства.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті міститься посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбачену п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

З обвинувального акта також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 є сином та батьком, проживають за однією адресою, за якою було вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Отже, з обвинувального акту чітко видно, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину щодо потерпілого у межах місця їх спільного проживання, відтак, з огляду на викладене у ст. 1 Закону №2229-VIII поняття «домашнє насильство» в обвинувальному акті були зазначені всі необхідні відомості для встановлення злочину, пов`язаного з домашнім насильством, без виходу за межі висунутого обвинувачення.

Таким чином, закриття даного кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК буде суперечити змісту вказаної норми КПК.

Враховуючи викладене, суд прийшов переконання, що підстави для закриття кримінального провадження відсутні, а тому у задоволенні заяви потерпілого належить відмовити.

Керуючись ст. 284, 314, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000299, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з відмовою від підтримання приватного обвинувачення відмовити.

Копію ухвали після її проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1