ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2020 року про задоволення клопотання начальника ДУ Північна виправна колонія про приведення вироків щодо ОСОБА_5 у відповідність, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2020 року задоволено Клопотання начальника Державної установи Північна виправна колонія (90), справу № 766/17087/18 № провадження 1-в/766/373/20 та справу № 766/17087/18 № провадження 1-в/766/5624/20) об`єднано в одне провадження під єдиним номером справи № № 766/17087/18, № провадження 1-в/766/373/20.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, в строк відбування покарання зараховано покарання за вироками Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2019 року та 09 жовтня 2019 року та вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2019 року та шляхом часткового складання покарань призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 міс.
Строк відбування покарання рахувати з 05 грудня 2018 року.
В апеляційній скарзі з доповненнями:
- засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2020 року в частині призначення остаточного покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та вважати його засудженим до 3 років позбавлення волі.
В обґрунтування вказує, що посилання суду на те, що при ухваленні вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року, мають бути враховані попередні вироки від 11 березня 2019 року та від 09 жовтня 2019 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, є хибним, оскільки вироку суду від 19 вересня 2019 року не існує. Також засуджений вважає, що покарання у вигляді 3 років позбавлення волі буде достатнім для його виправлення.
Апеляційним судом, у зв`язку із введенням військового стану в Україні та неможливістю доставлення засудженого ОСОБА_5 безпосередньо до приміщення Дніпровського апеляційного суду, було вжито усіх необхідних заходів для забезпечення участі останнього в судовому засіданні, в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції з ДУ Північна виправна колонія № 90, однак, присутність обвинуваченого на відеоконференцзв`язку не була забезпечена за відсутністю зв`язку з установою.
Захисник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки до суду або заяв про відкладення справи не надав, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи, а також дотримуючись принципу доступу до правосуддя та розумності строків розгляду справи перегляд апеляції проводиться за відсутності вказаних осіб.
Заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши та проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 висловлює незгоду із визначеним на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покаранням у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, посилаючись на те, що вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року не існує.
Однак, вказані доводи засудженого є помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений: 11 березня 2019 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту. 09 жовтня 2019 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. 17 грудня 2019 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання належним чином дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про те, що кримінальне правопорушення за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2019 року було вчинено 26 листопада 2018 року, тобто до постановлення інших вироків.
Таким чином, суд першої інстанції цілком обґрунтовано вважав за необхідне задовольнити подання та зарахувати покарання за вироками Білозерського районного суду Херсонської області від 11.03.2019 року та 09.10.2019 року та вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2019 року та шляхом часткового складання покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Даний висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується із наведеними вище вимогами закону, а також в повній мірі сприятиме виправленню ОСОБА_5 та попередженню нових кримінальних правопорушень, а покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців не є занадто суворим, як не це посилається засуджений в своїй апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги засудженого стосовно не існування вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року, з огляду на наведені вище обставини, не беруться до уваги, оскільки із оскаржуваної ухвали слідує, що суд першої інстанції в її мотивувальній частині допустив явну описку в даті останнього за часом вироку щодо ОСОБА_5 , проте в резолютивній частині ухвали, вірно вказана дата ухвалення вироку Херсонського міського суду Херсонської області - 17 грудня 2019 року. Таким чином, вказана обставина не призвела до ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, та в даному випадку не є підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу засудженого, з наведений в ній мотивів, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, - без змін.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2020 року про задоволення клопотання начальника ДУ Північна виправна колонія про приведення вироків щодо ОСОБА_5 у відповідність, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4