Справа № 127/6785/22
Провадження №11-сс/801/217/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000118 від 27.03.2022 року підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8 ,
захисника : ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2022 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком 60 днів з моменту затримання ОСОБА_7 , до 18:00 год. 25.05.2022 року.
Строк дії ухвали суду визначено до 25.05.2022 року.
Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620,00 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним та і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утримуватись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000118 від 27.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2022 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_9 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння підійшли до домоволодіння АДРЕСА_1 , у дворі якого знаходися припаркований автомобіль марки «Renault», моделі «Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 2009 року випуску, який належить ОСОБА_10 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно, за попередньою змовою, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , підійшли до воріт зазначеного домоволодіння, після чого, перелізши через паркан проникли на його територію. В подальшому, останні, діючи умисно, не маючи дозволу власника на керування вказаним транспортним засобом, шляхом вільного доступу відкрили його незамкнені двері, таким чином проникнувши до салону автомобіля, після чого, ОСОБА_7 сівши за кермо, намагався привести у дію двигун за допомогою викрутки, а ОСОБА_9 відкрити ворота для того, щоб в подальшому покинути територію вказаного вище домоволодіння. Однак, останні, вчинивши усі дії, які вважали необхідними для доведення до кінця задуманого ними протиправного діяння, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, не змогли закінчити злочин з причин, що не залежали від їхньої волі, так як їм не вдалося запустити двигун автомобіля, та в подальшому вони були затримані потерпілим ОСОБА_10 та особами, які проживають поблизу його домоволодіння.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2022 року, постановити нове рішення, яким застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 суд не взяв до уваги обставин, що враховується при обранні такого запобіжного заходу. Судом не враховано, що діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 майнової шкоди потерпілому не завдано; ОСОБА_7 визнав свою вину і розкаявся у вчиненому; у нього на утриманні перебуває троє малолітніх дітей; при затриманні йому переламали руку, та травмували голову від чого він отримав струс мозку і потребує лікування; він має постійне місце проживання в смт. Літин, Вінницького району, раніше не судимий. У ОСОБА_7 не має підстав переховуватись від слідства та суду або не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти апеляційної скарги просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, про що 28.03.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим, судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років; ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконнов впливати на свідків, вчини інше кримінальне правопорушення, а отже перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; крім того, на розгляді в Калинівському районному суді Вінницької області перебуває обвинувальний акт за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.153 КК України, що свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень. Тому у даному конкретному випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки перебувачи на волі ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Твердження захисника ОСОБА_6 про міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_7 та те, що він визнав свою вину і розкаявся у вчиненому із сукупністю фактичних обставин провадження не дають можливості застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 49640,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з даним розміром погоджується і суд апеляційної інстанції.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів з вказаними висновками слідчого судді погоджується і вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4