КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3078/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2022 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.07.2022 року задоволено частково клопотання слідчого Шевченківського управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.09.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74 430 гривень щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, з середньою освітою, солдата ТРОДФТГ НОМЕР_1 , перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.07.2022 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.07.2022 року є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В судовому засідання захисник зазначив, що підозра оголошена ОСОБА_7 є необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України недоведені, а відтак у слідчого судді були відсутні правові підстави для застосування запобіжного заходу щодо останнього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, у провадженні Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 0001851 від 22.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 , 21.07.2022 року приблизно о 20 год. 23 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи біля парапету підземного переходу розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , відкрито, повторно заволодів особистими речами, які належать останньому, в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 , 21.07.2022 року приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу слідством не встановлено, разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_13 , перебували біля підземного переходу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої. Надалі, бажаючи продовжити свій відпочинок, однак не маючи на це коштів. ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , стали вимагати від потерпілого ОСОБА_13 придбати їм різноманітні споживчі товари на значні суми, для цього ОСОБА_11 та ОСОБА_7 пішли з ОСОБА_13 до магазину «Новус», який знаходиться поряд. Перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, отримавши відмову від ОСОБА_13 щодо подальшого придбання товарів через відсутність власних коштів, у ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_14 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так, з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_11 21.07.2022 року приблизно о 20 год. 23 хв., перебуваючи на виході з магазину «Новус», що розташований за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_13 в необхідності пройти до місця де вони відпочивали та підтвердити його слова (про відсутність грошових коштів), показавши вміст рюкзака та кишень, на що ОСОБА_13 не розуміючи до кінця дійсних намірів останніх та не маючи іншого виходу з ситуації, погодився. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_11 взяв з рук ОСОБА_13 його особистий рюкзак червоного кольору, з особистими речами, та діючи спільно з ОСОБА_7 почали здійснюючи моральний тиск на потерпілого та погрожувати фізичною розправою, змусили йти за ними до місця відпочинку, не повідомляючи про дійсні свої наміри, при цьому ОСОБА_11 , з метою подавлення волі та супротиву ОСОБА_13 , своєю правою рукою обхватив останнього за шию та наніс удар лівою рукою в область живота, відразу ж слідом за ОСОБА_11 свої активні дії став вчиняти і ОСОБА_7 , який також своєю лівою рукою обхватив шию ОСОБА_13 та максимально зменшив дистанцію між ним та ОСОБА_11 , тим самим не даючи можливості вільно здійснювати рухи потерпілому та мати доступ до власних речей (рюкзака червоного кольору).
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 , 21.07.2022 року приблизно о 20 год. 25 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 повернувшись до парапету підземного переходу розташованого за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 1, не відпускаючи ОСОБА_13 та тримаючи правою рукою обхватом за шию, продовжив хаотично наносити різні удари лівою рукою та ногами в тулуб та інші частини тіла потерпілого, а рюкзак останнього поставив на лавку поряд. В цей час ОСОБА_7 став обшукувати кишені штанів ОСОБА_13 де знайшов мобільний телефон марки «SonyЕхрегіа ХА1 Ultra», став перевіряти наявність грошових коштів на рахунку, через мобільний додаток «Приват24», та не виявивши коштів, забрав вказаний мобільний телефон собі, а також зв`язку ключів від квартири потерпілого, яка також знаходилась в кишені. Надалі, не полишаючи бажання заволодіти всім іншим чужим майном ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_11 , котрий продовжував утримувати потерпілого, передав ОСОБА_12 , рюкзак, яким попередньо незаконно заволодів під час всіх вище вказаних злочинний дій відносно ОСОБА_13 та під час яких була присутня ОСОБА_12 , якій достеменно було відомо про власника рюкзака та, яка вирішила перевірити вміст рюкзаку потерпілого, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_12 реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, 21.07.2022 приблизно о 20 год. 27 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , почала перевіряти вміст рюкзака ОСОБА_13 де знайшла чорний зонтик, паспорт громадянина України та пропуск на роботу на ім`я ОСОБА_13 та після чого з метою відшукання додаткових цінних речей, повторно перевірила вміст кишень потерпілого.

У зв`язку з злочинними діями, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого (забій м`яких тканин ділянки обличчя та гематоми), відкрито, повторно заволодів чужим майном ОСОБА_15 , в умовах воєнного стану, а саме:
мобільним телефоном марки «Sony Experia ХА1 Ultra», вартістю 3000 гривень; рюкзаком червоного кольору з написом «Power in Eavas Collection», вартістю 600 гривень; зонтиком чорного кольору, вартістю 100 гривень та іншими речами зв`язкою ключів, паспортом громадянина України та пропуском на роботу на ім`я ОСОБА_13 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а всього викраденого майна на загальну суму 3 700 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку маючи змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд.

22.07.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23.07.2022 року слідчий Шевченківського управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.07.2022 року частково задоволено клопотання та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.09.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74 430 гривень.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про застосування тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.
Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики існують на теперішній час.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Окремо колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, та міцність його соціальних зв`язків. Зокрема, те що підозрюваний перебуває у цивільному шлюбі, наявність у нього постійного місця проживання у м. Києві, а також те, що ОСОБА_7 раніше судимий, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому.

При цьому, слідчий суддя, всупереч доводам захисника, на законних підставах визначив ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) грн. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив відповідний розмір застави, оцінивши обставини кримінального провадження, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також доведені прокурором ризики.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2022 року, якою задоволено частково клопотання слідчого Шевченківського управління ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.09.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74 430 гривень щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4