Номер справи137/461/22
1-кп/137/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2022 Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 20 квітня 2022 року, в денний час доби (точний час встановити не представилось за можливе), перебуваючи у захисній смузі автошляху М-30 сполученням «СтрийТернопільКропивницькийЗнам`янкаЛуганськІзварине» на землі побачив паперову коробку жовтого кольору, у якій знаходились патрони калібру 7,62x39мм в кількості 20 штук, та в цей час у нього виник умисел на привласнення знайденого, тобто придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги діючого законодавства, яке регламентує дозвільні процедури у галузі обігу зброї та бойових припасів, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що знайдені ним патрони є бойовими припасами, не маючи ні дійсного, ні уявного на це права, привласнив їх та поклав до кишені свого верхнього одягу. Всупереч вимог, визначених у Законі України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», наказу Міністерства внутрішніх справ України №175 від 07.03.2022 «Про затвердження Порядку отримання вогнепальної зброї і боєприпасів цивільними особами, які беруть участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, ОСОБА_5 , незаконно придбавши вказані боєприпаси, розпочав їх незаконне зберігання та носіння, а саме переміщення та транспортування безпосередньо при собі, оскільки перебував у цей час в якості пасажира автомобіля, у якому прямував до міста Полтава.
У подальшому, 20 квітня 2022 року, близько 12:35, на стаціонарному поліцейському посту «Літин», Літинської ОТГ Вінницького району, поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції ОСОБА_6 , за ініціативи останнього, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з метою проведення перевірки документів був зупинений автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 250 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , на пасажирському сидінні якого знаходився ОСОБА_5 . Під час перевірки працівниками поліції документів осіб, що перебували у автомобілі марки Mercedes-Benz GLE 250 д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку ОСОБА_5 , під час якої у останнього виявлено патрони калібру 7,62x39мм в кількості 20 штук та у зв`язку із чим негайно викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області. У ході проведення огляду місця події, у період часу з 14год 31хв по 14год 41хв виявлено та вилучено 20 предметів зовні схожих на бойові припаси (патрони) у паперовій коробці жовтого кольору, які ОСОБА_5 дістав із кишені своєї куртки.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/5046-БЛ від 25.04.2022 20 (двадцять) патронів, які було вилучено у ОСОБА_5 , являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, патронами калібру 7,62x39мм, зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКСМ, РПК, РПКС). Патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність, виготовлені на заводі в м. Клімовськ, у 1982 році.
Вказаними діями, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказав, що дійсно 20.04.2022, перебуваючи у захисній смузі автошляху М-30, на землі побачив паперову коробку жовтого кольору, у якій знаходились патрони в кількості 20 штук, які підняв та поклав до кишені свого верхнього одягу. Далі, зберігав та носив при собі. Цього дня, близько 12:35, перебував в якості пасажира автомобіля, у якому прямував до міста Полтава. На стаціонарному посту «Літин», поліцейськими був зупинений даний автомобіль та під час перевірки працівниками поліції документів осіб, що перебували у автомобілі та проведення поверхневої перевірки, у нього виявлено патрони в кількості 20 штук, які раніше підібрав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку присутніх учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Так, ОСОБА_5 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.
Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання приймає активну участь в громадському житті села, заяв та скарг від мешканців територіальної громади не надходило, не працює, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, оскільки ОСОБА_5 відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей з огляду на наступне: вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.03.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, поглинувши покарання, призначене вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 19.12.2019 за ч.3 ст.185 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 04.04.2022 ОСОБА_5 знятий з обліку Полтавського районного відділу №1 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.03.2022 по закінченню іспитового строку.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.09.2018 року (справа №647/1831/15-к) особа не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості, а врахування погашеної судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.263 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутні зазначені у обвинувальному акті обставин, які обтяжують покарання, за місцем проживання приймає активну участь в громадському житті села, заяв та скарг від мешканців територіальної громади не надходило, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 і попередження нових злочинів без відбування основного покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України.
Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню становлять 1372,96грн, відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 100, 124, 349, 351, 358, 368-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1372,96 (одну тисячу триста сімдесят дві гривні 96 копійок)грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: патрони у кількості 20 шт., які знаходяться у Відділі поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1