Справа № 694/1369/22
провадження №1-кп/694/163/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
21.09.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Сакун Д.І.,
за участю секретаря судового засідання - Матвієнко А.А.,
прокурорів Гончара Р. В., Шпака Т. І.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Звенигородка, Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
з участю обвинуваченої ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , 04.07.2022 року близько 07 години 50 хвилин, перебуваючи на узбіччі дороги, навпроти будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті давніх неприязних відносин із ОСОБА_2 , маючи умисел на спричинення їй фізичного болю, нанесла один удар дерев`яним держаком коси в область лобної ділянки голови, внаслідок чого спричинила потерпілій ОСОБА_2 фізичний біль, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесного ушкодження.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 вину визнала в повному обсязі, визнала всі фактичні обставини, які їй пред`явлено в обвинуваченні та пояснила, що вона за вказаних в обвинувальному акті обставинах 04.07.2022 близько 08.00 в ході виниклої сварки, внаслідок образ зі сторони потерпілої, спричинила останній фізичний біль, нанісши їй один удар в голову держаком коси. Шкоду потерпілій не відшкодовувала, оскільки вважає її необґрунтованою.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 04.07.2022 зранку у неї виникла сварка з обвинуваченою, в ході якої остання штовхала її та нанесла один удар в голову держаком коси.
Показання ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченої ОСОБА_1 підтверджується як її показаннями, даними нею в судовому засіданні, також показами потерпілої, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які вона визнала в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує:
-ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесного ушкодження, як кримінальний проступок.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (ч.1 ст. 126 КК України); особу
обвинуваченої, яка раніше не судима, є пенсіонером за віком, одружена, за місцем проживання характеризується нейтрально, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення кримінального проступку, вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді штрафу.
Обвинувачена ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, а тому відповідно до положень ч.3 ст. 56 та ч.2 ст. 57 КК України їй не може бути призначено покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 126 КК України у виді громадських або виправних робіт.
Визначене обвинуваченій покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Д.І. Сакун