Справа № 446/872/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0000024 внесеному до ЄРДР 13.05.2022, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого востаннє 10.06.2021 вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень, -

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , засуджений вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

13.07.2021 вказаний вирок набрав законної сили, однак ОСОБА_3 будучи ознайомленим із даним вироком, впродовж місячного строку після набрання вироком законної сили та повідомлення про це Кам`янка-Бузького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, не зважаючи на вжиті Кам`янка-Бузьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області заходи, визначені Порядком виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018 та ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, такий не сплатив.

Дізнавач СД відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що останній в період інкримінованих дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 204 від 21.06.2022 на даний час, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримала.

У судовому засіданні особа, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_5 , не заперечували щодо застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При встановленні судом фактичних обставин події, доведена причетність ОСОБА_3 до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та оголошені в судовому засіданні, а саме:

- особовою справою № 8/2021 відносно ОСОБА_3 ;

- вироком від 10.06.2021 по справі 3 446/2085/20; (а.с. 12-14)

- повідомленням про прийняття судового рішення до виконання від 20.07.2021 вих. 2049/10-36-1; (а.с. 17)

- повідомленням ОСОБА_3 про відповідальність за невиконання вироку суду від 20.07.2021 р. № 2051/10-36-1; (а.с.18, 25)

- рапортом про виявлення виявлення кримінального правопорушення від 13.05.202; (а.с. 8)

- поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_3 від 13.08.2021 вих. 2206/1036-1; (а.с. 19)

- постановою про зміну порядок досудового розслідування від 24.06.2022; (а.с.121)

- інформацією Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.05.2022 № 01-06/93/2022 про те, що добровільно засудженим ОСОБА_3 штраф у сумі 1360 грн. в місячний термін з дня винесення вироку не сплачено; (а.с. 43)

- інформацією наданою Львівським обласним центром зайнятості Кам`янка-Бузької районої філії Львівського обласного центру зайнятості від 26.05.2022 № 166 про те, що ОСОБА_3 до районної служби зайнятості не звертався і на обліку не перебуває; (а.с. 41)

- постановою про визнання та приєднання речового доказу до кримінального провадження від 17.06.2022; (а.с.75-76)

- висновком судово-психіатричного експерта № 204 від 21.06.2022; (а.с.115-118)

- характеризуючими даними відносно ОСОБА_3 від 27.05.2022; (а.с.133)

- випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 132, з якої вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку в психіатричному кабінеті з 2021 року. (а.с. 137)

Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, адже стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події суспільно небезпечного діяння.

Отже, дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від сплати штрафу.

Натомість згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 204 від 21.06.2022 ОСОБА_3 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_3 є особою, яка раніше судима востаннє 10.06.2022 вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., перебуває на «Д» обліку у психіатричному кабінеті КНП «Кам`янка-Бузька ЦРЛ», на обліку в лікаря нарколога не перебуває.

Згідно з ч.1 ст.19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відповідно до ч.2 даної норми закону не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги. (ч.2 ст.94 КПК України).

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди останньому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази, враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, з урахуванням того, що останній на момент вчинення такого і на даний час не може усвідомлювати наслідків своїх дій та керувати ними, з урахуванням медичного висновку, дійшов переконання про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а відтак і задоволення поданого клопотання.

Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, викладені у Постанові № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.

Речові докази: особову справу № 8/2021 відносно ОСОБА_3 , яка знаходиться у сейф-пакеті Національної поліції України Головного слідчого управління, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000024 від 13.05.2022.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі ст. ст. 100, 369, 372, 513, 532 КПК України,

у х в а л и в :
клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 389 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру - у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: особову справу № 8/2021 відносно ОСОБА_3 , яка знаходиться у сейф-пакеті Національної поліції України Головного слідчого управління, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000024 від 13.05.2022.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити особі, стосовно якої розглядалося клопотання, прокурору, захиснику, законному представнику, представнику потерпілого. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1