Справа № 461/2819/22
Провадження № 1-кс/461/4381/22
УХВАЛА
Іменем України
12.10.2022 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представників власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно
в с т а н о в и в:

старший слідчий СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 27.09.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 .

Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 причетні до сприяння підривній діяльності проти України, з метою заподіяння шкоди інформаційній безпеці України, виправдання дій країни-агресора рф, а також поширення та нівелювання дій державної влади України у боротьбі з військової агресією рф. Слідчий повідомив, що 27.09.2022 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено вищевказані речі, предмети та документи, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Відтак, з метою збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судовому засідані клопотання про накладення арешту на майно підтримали, просили таке задоволити.

Власники майна та їх представники щодо накладення арешту заперечили, просили відмовити у задоволенні такого.

Представники власників зазначили, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до підривної діяльності проти України, з метою заподіяння шкоди інформаційній безпеці України, виправдання дій країни - агресора, а також поширення та нівелювання дій державної влади України у боротьбі з військовою агресією рф, відтак накладення арешту на вилучене майно є безпідставним. Представники повідомили, що сім`я ОСОБА_12 проживала в окупованому Криму з 2011 року у м.Севастопіль, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 працювали в Управлінні будівельного нагляду з метою забезпечення дітей, а також пристарілих бабусю та маму ОСОБА_5 , яка на той час перенесла інсульт. Окрім того, представники зазначили, що донька ОСОБА_15 та син ОСОБА_16 отримували освіту в українських школах, сім`я має паспорти громадян України та документи для виїзду за кордон. Представники стверджують, що грошові кошти, які були вилучені слідчим під час проведення обшуку є особистими заощадженнями сім`ї ОСОБА_12 та здобуті законним шляхом. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що народився у м.Ходорів, Львівської області. У 26.12.2002 одружився з ОСОБА_17 , в 2005 році у них народилася донька - ОСОБА_18 , а в 2010 році син - ОСОБА_19 . ОСОБА_5 повідомив, що в липні 2011 року вони продали квартиру та гараж у м.Ходорові та всією сім`єю з мамою, бабусею переїхали до м.Севастополя, де купили квартиру. З серпня 2012 працював головним державним інспектором по контролю за будівництвом та якістю матеріалів в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Севастополі. В серпні 2013 року отримав посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю за будівництвом та якістю матеріалів і працював до березня-квітня 2014 року. Повідомив, що з моменту окупації російською владою міста Севастополя керівники новоствореної Інспекції державного будівельного нагляду у м. Севастополі порекомендували всім залишитися на своїх робочих місцях та працювати далі вже по російському містобудівному законодавству в будівельній галузі. Зазначив, що з 01.07.2014 він прийнятий на посаду начальника відділу державного будівельного нагляду Інспекції державного будівельного нагляду у м. Севастополі, присяги не складав, російський паспорт отримав, оскільки без такого не можливо було далі працювати, отримувати соціальне страхування та медичну допомогу. У 2019 році звільнився з державної служби та влаштувався на роботу в TOB «СЗ`ВИП КЛАСС-Севастополь» на посаду начальника авторського нагляду та будівельного контролю. Окрім того, ОСОБА_5 повідомив, що участі у незаконному референдумі про приєднання Криму та Севастополя до російської федерації не приймав, має чіткі проукраїнські переконання, перебуваючи в м.Севастопіль, не полишав думки переїхати на підконтрольну Україні територію. Також, повідомив, що дружина та донька з метою участі в національному мультипредметному тесті та вступу до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького в липні 2022 року переїхали через російсько- Естонський кордон та з території Польщі в`їхали в Україну, по результатам якого вступила до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, де навчається на даний момент. ОСОБА_5 повідомив, що вони з сім`єю планували переїхати на підконтрольну Україні територію та з цією метою зароблені кошти переводили в валюту та поступово перевозили в Україну з 2014 по 2022 роки. Зазначив, що 21.09.2022 він виїхав з Севастополя до Санкт-Петербурга поїздом, з 23.09.2022 по 24.09.2022 спеціальним медичним транспортом з мамою та сином проїхали з Санкт-Петербургу до кордону з Естонією, далі з Естонії до Любліна та з Любліна до Львова (трьома перевізниками). ОСОБА_5 стверджує, що він не займався підривною діяльністю проти України, не заподіював шкоди інформаційній безпеці України, не виправдовував дії країни-агресора рф, а навпаки відстоював українську позицію та доносив правдиву інформацію.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що народилася у с.Залізничне, Бахчисарайського району, АР Крим Української ССР. У 26.12.2002 одружилася з ОСОБА_5 , в 2005 році у них народилася донька - ОСОБА_18 , а в 2010 році син - ОСОБА_19 . ОСОБА_6 повідомила, що в липні 2011 року вони переїхали до м.Севастополя, де купили квартиру. З 01.07.2014 працювала на посаді спеціаліста юридичного відділу Інспекції державного будівельного нагляду у м. Севастополі, присягу не складала, російський паспорт отримала, оскільки без такого не можливо було далі працювати, отримувати соціальне страхування та медичну допомогу. В травні 2019 року разом з чоловіком звільнилася з державної служби, але в вересні 2019 року повернулася знов на державну службу де працювала до 16 березня 2022 року. ОСОБА_6 повідомила, що має чіткі проукраїнські переконання, перебуваючи в м.Севастопіль, завжди хотіла переїхати на підконтрольну Україні територію. З 05.07.2022 по 09.07.2022 разом з донькою з метою участі в національному мультипредметному тесті та вступу до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького переїхали через російсько-Естонський кордон та з території Польщі в`їхали в Україну. ОСОБА_6 стверджує, що вона не займалася підривною діяльністю проти України, не заподіювала шкоди інформаційній безпеці України, не виправдовувала дії країни-агресора рф, а навпаки відстоювала українську позицію та доносила правдиву інформацію. Окрім того, повідомила, що має проблеми зі здоров`ям та потребує лікування. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, а також заперечення власників майна та їх представників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.03.2022 за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.09.2022 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено вищевказані речі, предмети та документи.

Постановою слідчого від 28.09.2022 вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України.
За приписами ч.3 ст.132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).
Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).
Слідчий суддя приймає до уваги покликання власників майна та їх представників та не, що грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , однак матеріалами справи жодним чином не підтверджено законність джерел походження зазначеної суми коштів, враховуючи її значний розмір.
Зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на речі, предмети та документи, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ними. На переконання слідчого судді, надання можливості власникам розпоряджатися документами та грошовими коштами, може призвести до їх приховування, перетворення тощо, що негативно позначиться на меті кримінального провадження, а саме забезпечення збереження речових доказів.

Також, слідчий суддя не приймає до уваги заперечення ОСОБА_6 щодо накладення арешту на її трудові книжки, так як такі необхідні їй для пошуку роботи та подальшого працевлаштування, оскільки прямої заборони мати дві або навіть більше трудові книжки в чинному законодавстві України немає, відтак вилучення та накладення арешту на такі не позбавляє ОСОБА_6 права на працю.

Окрім того, слід зазначити, що власники майна не позбавлені права звернутися з клопотанням про скасування арешту майна, підтвердивши свої права на арештоване майно чи довівши, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Враховуючи вищевикладене, оскільки майно, вилучене під час проведення обшуку є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, наразі кримінальне провадження триває та проводяться слідчі та процесуальні дії, а також враховуючи правову підставу для накладення арешту на майно, достатність доказів того, що незастосування заборони розпоряджатися майном, може призвести до втрати такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно задоволити.
В рамках кримінального провадження № 0000028 від 02.03.2022 накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.09.2022 року, предмети та речі, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ; диплом ОСОБА_6 про вищу освіту; посвідчення водія рф ОСОБА_6 ; трудова книжка ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ; трудова книжка ОСОБА_6 № НОМЕР_3 ; трудова книжка ОСОБА_5 № НОМЕР_4 ; трудова книжка ОСОБА_5 без номера; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_21 серія № НОМЕР_5 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_22 серії № НОМЕР_6 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_6 серія № НОМЕР_7 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_21 № НОМЕР_8 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_8 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_18 № НОМЕР_9 ; паспорт громадянина російської федерації для виїзду за кордон ОСОБА_6 № НОМЕР_10 ; паспорт громадянина російської федерації ОСОБА_18 № НОМЕР_11 ; посвідчення водія ОСОБА_5 серії НОМЕР_12 ; банківські картки НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ; договір оренди житла від 11.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ; пластик від сім-карток з абонентськими номерами: НОМЕР_23 , НОМЕР_24 ; НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 ; смартфони з серійними номерами: № S/N34888/K1WU01191; № S/N: RZ8M50MSG5J; № S/N: 34953/К1WU00407; № S/N: J510FN/DSGSMH; свідоцтво про облік фізичної особи в податкових органах російської федерації серія № 9 серія № 7; довіреності зареєстровані в органах російської федерації та згоди: Серія № 92АА1094705, Серія № 92АА0082665, Серія №92АА1094016, Серія № 92АА1094019, Серія № 92АА1094020; посадові інструкції ОСОБА_5 в ООО «СЗ «ВІП Клас-Севастополь»; кваліфікаційні атестати ОСОБА_5 № НОМЕР_28 та посвідчення відповідні № НОМЕР_29 та № НОМЕР_30 ; записник із рукописними записами; ноутбук марки MSI s/n: K2012N0070281, носій інформації марки «WD» s/n № WX1IA7317240; ноутбук марки MSI s/n: K1608N0040086; купюри подібні на долари США номіналом по 100 доларів США в кількості 1483 (одна тисяча чотириста вісімдесят три купюри) купюра; купюри подібні на Євро номіналом по 100 Євро в кількості 480 (чотириста вісімдесят купюр) купюр; купюри подібні на Євро номіналом по 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 65 (шістдесят п`ять купюр) купюр.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду виготовлено 17.10.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1