Справа № 405/1251/22
1-в/405/117/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого; раніше судимого:
?20.05.2011 Малиновським районним судом м.Одеса за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 121, ст. 70 КК України до 05 років 02 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.02.2014 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 01 рік 07 місяців 26 днів;
?07.07.2015 Київським районним судом м.Одеса за ч.3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до 02 років 02 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.11.2016 по відбуттю строку покарання;
?по теперішній справі - 12.09.2019 Малиновським районним судом м. Одеса за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляду подання без його участі, вирішення клопотання засудженого залишив на розсуд суду (а.п.13). Засуджений в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання своє підтримав та просив його задовольнити (а.п. 15). Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, що відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 112-Т-21, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 12.09.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 02 місяці (а.о.с. 43-44, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 12.09.2019, кінець строку 08.05.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 28 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 01 місяць 02 дні.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.03.2019, за час відбування покарання допустив 06 (шість) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.п. 10, а.о.с. 41, 68, 73, 78, 88, 100, Т.1 ч.2); має 02 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 10, а.о.с. 165, 170, Т.2, ч.2); в Одеському СІЗО перебував з 11.03.2019 - за час перебування в СІЗО допустив одне порушення встановленого режиму утримання, стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав; з 16.11.2019 по 29.05.2021 відбував покарання в ДУ «Одеська ВК (№ 14)» - за час відбування покарання в установі допустив п`ять порушень встановленого порядку відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав; з 29.05.2021 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав; стосовно скоєного злочину розкаюється; намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує їх законні вимоги; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх тільки за призначенням; залучається до робіт без оплати праці, виконував ремонтні роботи на відділенні; відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 28 годин, за сумлінну поведінку та ставлення до праці був двічі заохочений правами начальника установи; бере особисту участь у всіх виховних заходах, які проводяться в установі; відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження»; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває; відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «середній рівень»; характеризується посередньо (а.п. 9).
Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 15 від 14.04.2021, а.о.с. 120-124, Т.2 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 26 від 30.12.2021, а.о.с. 156-164, Т.2 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 112-Т-21 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені злочини, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання шість разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей, невиконанні засудженим законних вимог адміністрації установи, за що засуджений отримував догани, попередження, тричі по 14 діб ДІЗО. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання (03 роки 28 днів) відпрацював всього 28 годин (а.п. 11). Відомості про працевлаштування засудженого відсутні, також засуджений не навчався.
Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання два рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369, 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для виконання та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя
Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6