Номер провадження:1-кп/521/345/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000919 від 10.07.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, зі слів перебуваючого у цивільному шлюбі та маючого неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 та на утриманні дитину-немовля ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого водієм маршрутного таксі (№175) в ТОВ «Віраж», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (оренда) , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_5 перебував обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000919 від 10.07.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Ухвалою суду від 13.09.2022 року було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошено останнього у розшук. Судове провадження відносно обвинуваченого зупинено до його розшуку.
Відповідно до протоколу затримання особи, обвинуваченої у вчиненні злочину від 22.10.2022 року, обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_5 в нарадчій кімнаті в іншому кримінальному провадженні, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 було передано судді ОСОБА_1 для розгляду клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Прокурор під час судового засідання зазначила про наявність у обвинуваченого обставин, що дають підстави застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, тому просила обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Враховуючи, що судом ще не досліджувалися матеріали провадження, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченому кримінальному правопорушенні.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Вирішуючи питання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, зі слів перебуває у цивільному шлюбі та має неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 та на утриманні дитину-немовля ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює водієм маршрутного таксі (№175) в ТОВ «Віраж».
З клопотання вбачається зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є ризик переховування останнього від суду з метою уникнення відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Суд зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити обвинуваченим такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку обвинуваченого.
Прокурором доведено, а судом встановлено існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду.
Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Враховуючи позицію прокурора в судовому засіданні та відомості, які отриманні судом під час розгляду клопотання, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.
Отже, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом.
Вищезазначені обставини свідчать про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку суду, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку останнього.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З огляду на викладене в сукупності, суд приходить до переконання про можливість застосування в рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить право обвинуваченого на працю, належний рівень життя та відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000919 від 10.07.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у зазначений період доби.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два місяці), передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуватиме під домашнім арештом покласти на співробітників ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого.
Строк дії ухвали суду становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 24.10.2022 року та припиняє свою дію 24.12.2022 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1