Провадження № 1-кс/947/7906/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001102 від 20.08.2021 року, в порядку ст. 303 КПК України-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001102 від 20.08.2021 року, в якій просить визнати відмову дізнавача у визнанні його потерпілим незаконною та зобов`язати дізнавача дослідити та перевірити надані ним докази щодо завдання йому шкоди й прийняти вмотивоване процесуальне рішення.

Дослідивши дану скаргу, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Поряд з цим, відповідно до ст. 303 КПК України, а саме ч. 1 цієї статті, законодавцем передбачено оскарження у слідчого судді: бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Отже, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

У положенні ч. 4 ст. 40-1 КПК України визначено, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Разом з тим, посилання особи, що подала скаргу на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки вимога зобов`язати дізнавача дослідити та перевірити надані докази щодо завдання особі шкоди й прийняти вмотивоване процесуальне рішення невходить до переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 подав скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що дізнавач у своїй процесуальній діяльності являється процесуально незалежним суб`єктом та втручання в його діяльність осіб, які не мають на те законних повноважень забороняється, слідчий суддя зазначає, що в порядку ст. 303 КПК України слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості зобов`язати дізнавача дослідити та перевірити надані скаржником докази щодо завдання йому шкоди й прийняти вмотивоване процесуальне рішення, оскільки вирішення вказаних питань являється виключною компетенцією дізнавача.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за поданою скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 36, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001102 від 20.08.2021 року, в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1