Справа № 199/7053/22
ВИРОК
іменем України

27.10.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий: суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, розташованого поза територією Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000679 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на своєму утриманні дітей та непрацездатних осіб, без постійного місця реєстрації, який за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово знаходиться у реабілітаційному центрі для наркозалежних осіб, раніше судимого:

- 13.10.2011 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.ст. 104, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 25.09.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 12.11.2014 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.11.2014 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 24.02.2015 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 25.03.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.121, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі та на підставі вироку Дніпропетровського апеляційного суду від 11.06.2015, відповідно ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;

- 23.06.2015 кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;

- 04.08.2015 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 68, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 70 КК України та вироку Дніпропетровського апеляційного суду від 24.09.2015 на підставі ч. 4 ст. 70 КПК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 15.11.2019 з Криворіжської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , який має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за умисні корисливі злочину проти власності, та станом на 01.09.2022 року, достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Так, 01.09.2022 року приблизно о 08:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де тимчасово мешкав, у приміщені літньої кухні, куди він мав вільний доступ, побачив електроінструменти, а саме: кутову шліфмашину ТМ «DeWALT» модель dwe492, міксер будівельний ТМ «Дніпро-М» модель BM-140S, які належать потерпілому ОСОБА_5 , після чого у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на крадіжку, вчинену повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , 01.09.2022 приблизно о 08:00 годині, перебуваючи в приміщенні вказаної літньої кухні, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно викрав чуже майно (крадіжка), яке належать потерпілому ОСОБА_5 : кутову шліфмашину ТМ «DeWALT» модель dwe492, вартістю 5055 гривень 20 копійок, міксер будівельний ТМ «Дніпро-М» модель BM-140S, вартістю 2463 гривні 20 копійок, всього на загальну суму 7518 гривень 40 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю. Фактичні обставини кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, не оспорював та не заперечував. Суду показав, що дійсно він, за обставинами, часом та місцем, викладених в обвинувальному акті, 01.09.2022, приблизно о 08:00 годині, перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, взяв кутову шліфмашину ТМ «DeWALT» та міксер будівельний ТМ «Дніпро-М», які належать потерпілому ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 також визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, пообіцявши, що більше не має намір скоювати злочини.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив проводити судовий розгляд без його участі. Цивільний позов заявляти не буде. ОСОБА_4 йому відшкодував шкоду у повному обсязі. Просив обрати ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст.349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, та долученими судом.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, в умовах воєнного стану.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи міру покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 провину визнав повністю; заподіяна потерпілому шкода відшкодована, шляхом повернення викраденого майна; щиро каявся та дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення; не перешкоджав слідству, характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога або психіатра не перебуває; має реєстрацію та постійне місце проживання; відносно обвинуваченого відсутні інші кримінальні провадження.

Разом з цим, ОСОБА_4 мав судимості за умисні злочини, вчинив новий умисний злочин за ч.4 ст.185 КК України, що судом згідно ст. 34, п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України визнається обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

ОСОБА_4 скоїв в умовах воєнного стану умисний тяжкий корисливий злочин проти власності, який має підвищену суспільну небезпеку.

Суд також враховує, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, наведені обставини про його особу, дають підстави для висновку про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих проблем, в тому числі матеріального характеру, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання призначене у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки менш суворі види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

При цьому також слід врахувати, що неодноразове притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності свідчить про небажання перевиховуватись та унеможливлює застосування ст. 69 КК України до засудженого (ВС/ККС у справі № 724/1535/19 від 30.06.2020).

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/27274-Д від 07.09.2022 року з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати у розмірі 755,12 гривень, а також на користь експерта ОСОБА_6 на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №2342/22 від 05.09.2022 року у розмірі 240 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст.ст.368-371,373,374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 органом поліції.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/27274-Д від 07.09.2022 року з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 755,12 гривень, а також на користь експерта ОСОБА_6 витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №2342/22 від 05.09.2022 року у розмірі 240 гривень.

Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК, речові докази: 1 оптичний носії інформації для лазерних систем зчитування з відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко» (т.2 а.п. 40), паперовий конверт з 2-ма слідами папілярних візерунків на 2 л/с, поліетиленовий пакет з дактокартою на ім`я ОСОБА_4 (т.2 а.п.112) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України: кутову шліфмашину ТМ «DeWALT» та міксер будівельний ТМ «Дніпро-М» повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Обвинувачений, прокурор, потерпілий мають право подати скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

Головуючий суддя: ОСОБА_1