Дата документу 01.08.2022
Справа № 335/9900/20
Провадження № 1-кп/334/283/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2022 року місто Запоріжжя
Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі кримінальне провадження №0002203 від 26.09.2020, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, є фізичною особою-підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб придбав у невстановленої слідством особи 4 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, які приніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та до приміщенні власної перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати.
26 вересня 2020 року, в період часу з 10 години 03 хвилини до 11 години 27 хвилин, під час проведення обшуку в приміщенні перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено 3 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют. Згідно висновку експерта № 7-2792 від 02 жовтня 2020 року пігулки в трьох полімерних пакетах містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю «Псевдоефедрин», маса якого складає відповідно 187,3 г, 171,6 г, 183, 1 г (в перерахунку на основу). Пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки -Cirrus» в кількості 120 конвалют, містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю «Псевдоефедрин», загальні маси (відповідно по серіям лікарського засобу), якого склали відповідно 19,2010 г, 18,7431 г, 32,3043 г, 19,7741 г ( в перерахунку на основу).
Крім того, 26 вересня 2020 року, в період часу з 11 години 45 хвилин до 12 години 14 хвилин під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено прозорий полімерний ЗІП-пакет з пігулками білого кольору, які згідно висновку експерта №7-2791 від 29 вересня 2020 року містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає 158,0960 грам (в перерахунку на основу). Також за вищевказаною адресою виявлені та вилучені 500 полімерних ЗІП - пакетів, які використовуються для фасування вказаного прекурсору.
Таким чином, відповідно до висновків експерта № 7-2791 від 29.09.2020 року та № 7-2792 від 02.10.2020 року загальна маса вилученого у ОСОБА_4 під час обшуків прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», складає 790,1185 г (в перерахунку на основу).
«Псевдоефедрин» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до прекурсорів обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.
Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 особливо великий розмір «Псевдоефедрину» вважається 0,006 кг. та більше.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що грудні 2019 року до нього приїхав його знайомий ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 , точного прізвища він не пам`ятає, який проживає на території АР Крим. Деякий час ОСОБА_8 проживав в будинку ОСОБА_4 . Він і попросив ОСОБА_4 , щоб у нього зберігались пігулки в пакетах та конвалюті, на що ОСОБА_4 надав згоду та став зберігати вказані таблетки за місцем свого мешкання. Через два місяці Станіслав поїхав, просив, щоб таблетки зберігались у ОСОБА_4 , обіцяв повернутись, але так і не приїхав, а таблетки зберігались у ОСОБА_4 . Саме ці таблетки і вилучили співробітники поліції під час обшуку. ОСОБА_4 зазначив, що він зробив для себе висновки та у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати та не позбавляти волі.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
Також судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Суд враховує визнання вини обвинуваченим. Також вважає правдивими показання ОСОБА_4 та не ставить під сумнів незаконне придбання та зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, оскільки останнім було визнано усі обставини, викладені у обвинувальному акті.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 311 КК України, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до вимоги УІАП ГУНП у Запорізькій області від 28.09.2020 встановлено, що ОСОБА_4 , в силу статті 89 КК України є раніше не судимим.
Згідно довідки КНП «ОКЗ НПД» ЗОР на запит від 28.09.2020 №9563/46/-/04-2020 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під спостереженням лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до довідки КПН «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у відповідь на запит від 28.09.2020 №9564/46/-/04-2020 зазначається, що ОСОБА_4 , 1973р.н., на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, разом з тим відсутні обставини, що обтяжують покарання. Крім того, враховано, що обвинувачений в силу статті 89 КК України є раніше не судимим, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, відтак суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі і особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, передбачених в особливій частині цього Кодексу.
Разом з тим, згідно статті 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, особі можуть бути призначені додаткові покарання за винятком лише конфіскації майна, призначення якої у такому випадку виключається.
Відтак, ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначене.
Початок іспитового строку слід обчислювати з 01.08.2022, тобто з моменту проголошення вироку.
Згідно ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінальних правопорушень, на загальну суму 3 269,00 грн. (три тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 00 копійок).
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 59, 65 - 67, 77, 311 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна (на підставі ст. 77 КК України).
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з 01.08.2022.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 3 269,00 грн. (три тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 00 копійок).
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2020 на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 (опис першого поверху літ А-9) загальною площею 29,5 кв.м., номер об`єкта в РПВН 31183781, реєстраційний номер 01.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 02.10.2020 на майно, яке вилучене в ході проведених обшуків 26.09.2020 року, а саме на наступне: грошові кошти 4900 гривень; мобільний телефон IPONE 8 в корпусі чорного кольору; банківська карта «Monobanк»; 3 чеки «Нова пошта»; 3 (три) прозорі зіп-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження; Пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют; Пігулки «CIRRUS duo» в кількості 120 конвалют; Мобільний телефон IPONE 11 в корпусі сірого кольору; прозорий зіп-пакет з пігулками білого кольору невідомого походження; квитанції, чорнові записи; 500 зіп-пакетів.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0002203, а саме:
- прозорий полімерний ЗІП-пакет з пігулками білого кольору, які згідно висновку експерта №7-2791 від 29 вересня 2020 року містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю «Псевдоефедрин», маса якого складає 158,0960 грам (в перерахунку на основу), які передані до камери схову Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за адресою, м. Запоріжжя вул. Возз`єднання України 32 - знищити;
-3 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, згідно висновку експерта № 7-2792 від 02 жовтня 2020 року пігулки в трьох полімерних пакетах містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає відповідно 187,3 г, 171,6 г, 183, 1 г (в перерахунку на основу); пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», загальні маси (відповідно по серіям лікарського засобу), якого склали відповідно 19,2010 г, 18,7431 г, 32,3043 г, 19.7741 г ( в перерахунку на основу), 500 полімерних зіп-пакетів, 3 чеки «Нова пошта», які передані до камери схову Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за адресою, м. Запоріжжя вул. Возз`єднання України 32; - знищити;
- мобільний телефон «IPONE 8», мобільний телефон «IPONE 11», карту «Monobank», які передані до камери схову Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за адресою, м. Запоріжжя вул. Возз`єднання України 32, повернути власникам за належністю;
- грошові кошти у сумі 4900 гривень, які передані до УФЗБО ГУНП в Запорізькій області на відповідальне зберігання, адресою, м. Запоріжжя вул. Матросова 29, - повернути власникам за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1