Справа № 932/8721/21
Провадження № 1-кс/932/4395/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищевказана скарга, яка розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів скарги скаржник зазначає, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000977 від 23.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

30.06.2020 р. слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення.

Скаржник з цією постановою не згодна, та вважає її незаконної і необґрунтованою, оскільки жодних дій, спрямованих на здійснення досудового розслідування слідчим не вчинялося. Зважаючи на викладене, просить поновити строк на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а постанову про закриття кримінального провадження від 30 червня 2020 року, скасувати.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Представник відділу поліції до суду не з`явився, повідомлений належним чином.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність представника поліції, за наявними матеріалами.

Вислухавши пояснення скаржника, перевіривши вимоги скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до такого висновку.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Так, у провадженні СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № № 0000977 від 23.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2020 року приблизно о 18 год. 22 хв. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа майном ОСОБА_3 , чим спричинила останній матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що слідчим не вжито необхідних заходів для повного, всебічного дослідження всіх обставин справи, а висновки, на яких ґрунтується рішення про закриття кримінального провадження, є суперечливими. Так, слідчим не встановлено розмір матеріальної шкоди, що заподіяна потерплій, не проведені необхідні слідчі дії, зокрема, допити свідків, потерпілої. В матеріалах кримінального провадження міститься клопотання до слідчого судді про надання тимчасового доступу до інформації про зв`язок мобільного телефону та телекомунікаційних послуг, проте доказів отримання відповідної ухвали, немає. Також є доцільним звернутися до слідчого судді з метою отримання тимчасового доступу до інформації про власника (власників) банківських карток, які використовувались для проведення шахрайських операцій.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки слідством не встановлено особу, яка може бути причетною до вчинення вказаної події, а закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, не передбачено чинним КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а скаргу задовольнити повністю.

З метою захисту прав та інтересів потерпілої у кримінальному провадженні, строк на подання скарги слід поновити, оскільки постанова про закриття кримінального провадження потерпілій не надсилалась, а була отримана нею лише у жовтні 2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214, 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Поновити скаржнику строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_3 , задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000977 від 23.04.2020 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000977 від 23.04.2020 року, повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ