Справа № 182/8671/21
Провадження № 1-кп/0182/405/2022
У Х В А Л А
Іменем України

14.07.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000580 від 27.07.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживав: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції з ДУВП №4) ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, яке підтримане в судовому засіданні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на потерпілу, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод, також він не працює, не має грошових заощаджень, зловживає спиртними напоями, а з потерпілою проживали разом в одному будинку. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , зазначивши, що протягом 1-2 днів, якщо мати буде заперечувати проти його перебування за даною адресою, змінить місце проживання та повідомить про це суд. Також зауважив на тому, що має друга приватного підприємця ОСОБА_7 , який його працевлаштує, а за зазначеною ним адресою ніхто не проживає, будинок належить матері. Переховуватись від суду не збирається.

4.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також заперечив проти заявленого прокурором клопотання посилаючись на практику ЄСПЛ, на недоведеність ризиків наведених прокурором, які не підтверджені відповідними доказами, просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ОСОБА_3 раніше працював неофіційно та за адресою за якою проживав раніше ніхто не проживає.

5.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечила та підтримала заявлене стороною обвинувачення клопотання, пославшись на відсутність жодних відомостей чи заяв від зазначеного стороною захисту гр.Антипенко.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує наступне.

7.Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 15.07.2022 року, до вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Вирішуючи в даному випадку питання про можливість продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 суд враховує, що положеннями КПК України встановлені випадки і процедура для позбавлення свободи, право на яку не є абсолютним і може бути обмежене.

10.Зокрема, і з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

11.Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а статтею 199 КПК України передбачений порядок продовження строку тримання під вартою.

12.Отже, в ситуації, що розглядається, судом береться до уваги те, що в даних правовідносинах наявні підстави для продовження тримання під вартою, вони не змінились та не зменшились в порівнянні з підставами, які були попередньо покладені в основу для тримання під вартою, що відображено в клопотанні прокурора, і це пояснюється сукупністю таких обставин, як: саме існування «обґрунтованої підозри», яка не спростовується стороною захисту; поряд з іншим тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому діянні, хоча при цьому суд розуміє, що це не може бути вирішальною і єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою, а тому така обставина розглядається в сукупності з іншими; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків; стадія розгляду справи і не досліджені докази та ще допитана потерпіла; кількість не допитаних свідків.

13.У зв`язку із чим, в даному випадку обґрунтована наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та на які посилається прокурор, а саме ризики: переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу.

14.Судом також враховується і та обставина, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та заявленого клопотання стороною захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, обвинуваченим та його захисником не надано жодного належного доказу, який свідчив би про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу та не надано жодного належного доказу на підтвердження думки власника (в даному випадку потерпілої) зазначеного домоволодіння та можливості там перебування обвинуваченого, також до суду не надходило жодних заяв від гр.Антипенко на підтвердження обставин на які посилається сторона захисту.

15.Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то обґрунтування носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування до суду не надано. З цих підстав, цей ризик не враховується судом при вирішенні питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як недоведений.

16.Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.

17.На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

18.Крім того, враховуючи практику ЄСПЛ, суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч.3 ст.183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.

19.Частина 5 ст.182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20.Враховуючи всі обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати йому заставу у сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 331, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2. В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

3. Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 09 вересня 2022 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 78 000 (сімдесят вісім тисяч) гривень 00 коп.

4. У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду, ОСОБА_3 , з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

-прибувати до суду у визначений час;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5.Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі нез`явлення за викликом до суду без поважних причин або неповідомлення про причини своєї неявки або порушення нею обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1