У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000225 від 11.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.405 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
02.08.2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт, затверджений 25.07.2022 у кримінальному провадженні, внесеному 30.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 11.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.405 Кримінального кодексу України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2022 року справа передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні 05.08.2022 прокурором заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується. При цьому, на думку прокурора, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На вказані ризики, на думку прокурора, вказує ті обставини, що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочину може переховуватися від суду, вчинити спроби незаконного впливу на свідка та потерпілу у вказаному кримінальному провадженні, так як такі судом ще не допитані.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні 05.08.2022 подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Клопотання обґрунтував тим, що на даний момент перестали існувати ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу слідчим суддею; наявні сумніви в кваліфікації дій обвинуваченого. Просив врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який перед затриманням проходив лікування в Берегівському психоневрологічному диспансері, має стійки соціальні зв`язки.

Позиції учасників судового процесу.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт просив відмовити. Також прокурор висловив думку про те, що справа може бути призначена до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складені та затверджені у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу України. Підстав для повернення обвинувального акта немає.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора в частині можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду. Підтримала клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу просив відмовити. Щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого та захисника, суд дійшов наступних висновків.

З приводу клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, на стадії досудового розслідування щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також відомості щодо особистості ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 201 КПК, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Судом вже було наведено, що з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відомості щодо особистості обвинуваченого. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.
Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч. 4 ст. 405 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від суду, про що свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, ймовірно вчинивши військовий злочин, а саме: висловив погрозу вбивством начальнику у зв`язку з виконанням ними обов`язків з військової служби, в умовах воєнного стану. Обвинувачений ОСОБА_5 під час можливого вчинення кримінального правопорушення проявляв зухвалу та небезпечну поведінку, із застосуванням фізичної сили.
Зазначене свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Суд, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілу ОСОБА_4 та свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Слід також врахувати, що солдат ОСОБА_5 проходить військову службу та по роду своєї діяльності володіє навиками вогнепальної стрільби та військовим мистецтвом, що відповідно дасть йому можливість впливати на свідків, потерпілу, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від потерпілих та свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у суду відсутні. Такі ризики жодним чином не обґрунтовані у клопотанні сторони обвинувачення, а тому суд вважає зазначені ризики немотивованими та необґрунтованими, зведеними до формалізму.
Судом в силу вимог кримінально процесуального закону та в рамках заявленого клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, є особою молодого віку, зареєстрований та фактично проживає разом з матір`ю, дружиною, дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно зарекомендував себе під час проходження військової служби; обвинуваченому встановлений медичний діагноз «Тривожно фобічний розлад, вираженого ступеню з частими панічними атаками», в період часу з 21.05.2022 і до 09.06.2022, але не виключно, знаходився на лікуванні в психоневрологічному відділенні КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м.Берегова» з діагнозом F43.2 «Розлад адаптації з емоційно вольовими порушеннями, помірно виражений, однак зазначені обставини не можуть бути самодостатньою підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи наявність ризиків, встановлених судом.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину проти встановленого порядку несення військової служби, в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилася держава Україна, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.

Медичних висновків щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з тим, суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу. Судом враховано, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Суд при постановленні даної ухвали, керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікується як погроза вбивством начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, що вчинено в умовах воєнного стану.

Щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Угоди про визнання винуватості не укладались.
Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.
Обвинувачений отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розписками наявними в матеріалах справи.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.
Відповідно до ч.5 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчинені злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною четвертою ст.314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не складання досудової доповіді.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 314 КПК України у судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Відтак суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця: АДРЕСА_1 , солдата, водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 201, 309, 314, 315, 316 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до: 03.10.2022 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у відкритому судовому засіданні на 09 серпня 2022 року о 15 год. 30 хв. в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілої.
Доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації в порядку, визначеному законодавством, скласти досудову доповідь відносно: громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця: АДРЕСА_1 , солдата, водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10