"02" вересня 2022 р. Справа № 363/2690/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2022 року слідчий суддя Вишгородський районний суд Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання старшого слідчого слідчого відділення розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000972, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, українець, громадянин України, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зі слів має вищу освіту, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить військову службу на посаді начальника радіостанції відділення енергозабезпечення інформаційно-телекомунікаційного вузла у військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

2 вересня 2022 року слідчим суддею отримано вказане клопотання, яке відповідає вимогам статті 184 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що 28 лютого 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №59 від 31 травня 2022 року, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення. Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 28, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати службовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України. Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

31 серпня 2022 року близько 23:04 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) солдат ОСОБА_5 знаходився в громадському місці, а саме в приміщенні SPA-комплексу міні-готелю «Вишеград», що розташований за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17-А, де вживав алкогольні напої. В цей час солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, не зважаючи на присутніх осіб на території міні-готелю «Вишеград», зневажливо ставлячись до оточуючих, маючи бажання протиставити себе суспільству в присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю яка виразилась у прагненні продемонструвати свою зверхність та виразити свою явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві, із застосуванням вогнепальної зброї, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян, тримаючи в руках предмет зовні схожий на вогнепальну зброю, а саме автомат з маркуванням « НОМЕР_2 », в приміщенні SPA комплексу міні-готелю «Вишеград», що за вищевказаною адресою, в хаотичному порядку здійснив двадцять сім пострілів.

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_5 вчинив пошкодження майна, у вигляді отворів від пострілів в приміщенні SPA комплексу міні-готелю «Вишеград», що розташований за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 17-А.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, а саме в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з застосуванням вогнепальної зброї.

01 вересня 2022 року о 02:48 слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в порядку статті 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучено до клопотання.

В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України слідчим зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України та в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного:

переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що обвинувачується у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу;

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які були очевидцями його протиправної діяльності, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слідчий зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень статті 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до частини четвертої статті 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець солдат ОСОБА_5 займаючи посаду начальника радіостанції відділення енергозабезпечення інформаційно-телекомунікаційного вузла у військової частини НОМЕР_1 , маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний виконуючи бойові завдання в складі свого підрозділу має доступ до зброї в умовах воєнного стану, що само по собі утворює реальний ризик вчинити кримінальне правопорушення із застосування зброї. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Зважаючи на обставини, які підтверджують наявність зазначених ризиків, слідчий вважає, що незастосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, або застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам. В умовах воєнного стану на території України, такий підхід національних судів щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може породити позитивні прецеденти, для належного покарання осіб, які вчинили злочини, що поміж іншого, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану та підриву авторитету Збройних Сил України.

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням його на ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 (

АДРЕСА_2 ).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , не заперечуючи фактичних обставин події викладених у клопотанні, пояснив слідчому судді, що на той час він проживав у готелі, оскільки у нього було два вихідних дні. Під час вечері вживав алкогольні напої, з іншими відвідувачами грав у більярд. Після того, як він передав банківську картку офіціанту для розрахунку, картка зникла. У пошуках картки, за відсутності будь-кого із персоналу поруч, він пішов до готельного номеру, у якому проживав, взяв зброю та, повернувшись, почав з неї стріляти у воду в басейні, таким чином намагався привернути до себе увагу. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді поруки.

Захисник, заперечуючи проти задоволення клопотання, зазначила, що ризики про які зазначає слідчий та прокурор не підтверджуються та повторюються. Звернула увагу слідчого судді на час та місце затримання її підзахисного, просила врахувати, що в той час в готельному комплексі не було людей та за його діями ніхто не спостерігав. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані невірно. Захисник, посилаючись на позитивну характеристику ОСОБА_5 та те, що з 2014 року він захищає країну, просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у військовій частині, або ж, у разі задоволення клопотання слідчого та прокурора, застосувати заставу.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000972, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 31 серпня 2022 року о 23:04 до чергової частини Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , невідома особа, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленої вогнепальної зброї, вчинила хуліганські дії на території «Вишеград», за вищевказаною адресою.

За згодою адміністратора готелю «Вишеград» та, як убачається із протоколу, 1 вересня 2022 року з 03:20 до 04:25 проведено огляд місця події. Під час огляду виявлено та вилучено недопалки цигарок, предмети схожі на гільзи у кількості 27 штук, предмети схожі на кулі 24 штуки. Також виявлено на накритому тентом басейні пошкодження у вигляді розривів направлених до води, пошкодження стіни та борту басейну. До протоколу огляду долучено фото таблицю з місця події.

З дозволу адміністратора готелю «Вишеград» було проведено обшук кімнати АДРЕСА_4 , яку винаймав підозрюваний, під час якого виявлено та вилучено ряд предметів схожих на зброю та боєприпасів. Виявлені та вилучені речі згідно переліку постановою слідчого від

1 вересня 2022 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Згідно протоколу від 1 вересня 2022 року ОСОБА_5 було затримано 1 вересня 2022 року о 02:48 у кімнаті №14 міні-готелю «Вишеград» в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

1 вересня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у хуліганстві, тобто у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000972 від 1 вересня

2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України;

рапорт чергового Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 1 вересня

2022 року;

заяви адміністратора готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_9 від 1 вересня 2022 року;

протокол огляду місця події від 1 вересня 2022 року та додатком до нього;

протокол обшуку у приміщенні кімнати №14 готелю «Вишеград», де проживав ОСОБА_5 від 1 вересня 2022 року з додатком до нього;

журнал реєстрації заявок на бронювання номерів, розпочатий 24 серпня 2022 року ;

постанова слідчого про визнання і доручення до кримінального правопорушення речових доказів від 1 вересня 2022 року;

довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від

1 вересня 2022 року;

акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 1 вересня 2022 року;

пояснення ОСОБА_5 від 1 вересня 2022 року;

копія паспорта ОСОБА_5 , РНОКПП;

витяг з Наказу №2 командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від

28 лютого 2022 року;

постанова про призначення медичного огляду від 1 вересня 2022 року;

протокол затримання ОСОБА_5 особи, підозрюваної у вчиненні злочину від

1 вересня 2022 року;

протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 1 вересня

2022 року;

протоколи про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 1 вересня 2022 року;

постанова про визнання потерпілим від 1 вересня 2022 року;

постанова про залучення представника потерпілого від 1 вересня 2022 року;

протокол допиту представника потерпілого від 1 вересня 2022 року;

протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від

1 вересня 2022 року;

повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 1 вересня 2022 року;

вимога УІТ ГУМВС України в Київській області про несудимість, видана щодо ОСОБА_5 ;

характеристика, надана ОСОБА_5 за місце проживання.

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Доводи сторони захисту про невірну кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 , відсутність на місці події інших осіб (спостерігачів) слідчим суддею на цій стадії не беруться до уваги, оскільки ці факти підлягають встановленню під час досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від

30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, будучи військовослужбовцем, може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На сьогодні у кримінальному провадженні №0000972, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, розпочато та проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

На думку слідчого судді, наведене свідчить, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довели обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, враховуючи особу ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, не одружений, не має на утриманні осіб, які потребують його опіки, не має достатнього стримуючого стороннього впливу та вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували його поведінку. Під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 , під вартою, немає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану, може створити позитивну тенденцію для інших військовослужбовців не вчиняти подібних протиправних дій.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , пов`язана з тим, що такі запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Так, домашній арешт у військовій частини, де підозрюваний проходить службу, про застосування якого до ОСОБА_5 просила захисник, є необґрунтованим та безпідставним, з урахуванням доводів прокурора про неможливість домашнього арешту у військовій частині, яка в будь-який час може змінити своє місце дислокації.

Щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки як він того просив у судовому засіданні, то до слідчого судді не звернулася жодна із осіб, що заслуговує на довіру та від такої особи не подано письмового зобов`язання про те, що вона поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь останнього у бойових діях, пов`язаних з захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже вони не утворюють для ОСОБА_5 жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілу у кримінальному провадженні особу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи вкрай напружену ситуацію, пов`язану з введенням воєнного стану в країні,

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження №0000972, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 1 вересня 2022 року з 02:48.

З урахуванням положень частин першої та другої статі 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», абз. 8 статті 3, пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про військову службу правопорядку», положень Інструкції про порядок і умови тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців, затверджене Наказом Міністерства оборони України 26 вересня 2013 року № 656, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному ОСОБА_5 місце утримання на час дії запобіжного заходу Гауптвахта ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ураховуючи відсутність обставин, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні у розмірі, визначеному пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, та покласти на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, зазначені частиною п`ятою статті 194 КПК України обов`язки.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-199, 203-211, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого слідчого відділення розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту його фактичного затримання, тобто з 1 вересня 2022 року до 30 жовтня 2022 року, включно, та утримувати його на ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ).

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) грн. 00 коп.

У разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками у цьому кримінальному проваджені.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 30 жовтня 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала діє до 30 жовтня 2022 року включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 5 вересня 2022 року о 14:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1