Справа № 944/147/22
Провадження №1-кс/944/42/22
17.01.2022 рокум.Яворів
Подане клопотання мотивує тим, що в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення була проведена судово-психіатрична експертиза за результатами якої було складено Висновок №686.
Захисник зазначив, що після ознайомлення зі змістом даного висновку було виявлено, що перед експертами не було поставлено запитання, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, які ставляться в клопотанні захисника. Оскільки конфлікт між ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_2 виник на фоні особистих неприязних стосунків після словесної суперечки, на думку захисника, підозрюваний міг перебувати в стані сильного душевного переживання чи афектному стані. А психічний стан підозрюваного під час вчинення інкримінованих йому дій має вагомий вплив для вирішення справи та виконання завдань КПК України.
Також зауважив, що постановою слідчого Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання захисника про призначення судово-психіатричної експертизи.
Просить призначити у кримінальному провадженні судово-психіатричну експертизу проведення якої доручити експертам Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня. Направити підозрюваного ОСОБА_2 який арештований та утримується лід вартою у Державній станові Львівська установа виконання покарань (№19) до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня для проведення стаціонарної психіатричної експертизи на строк проведення експертизи.
На вирішення експерта поставити наступні питання: у якому психо-емоційному (психічному) стані перебував ОСОБА_2 на момент скоєння інкримінованого йому діяння? Чи перебував ОСОБА_2 у стані вираженого емоційного збудження вираженого емоційного напруження, що може розглядатись як психологічна (психічна) підстава стану сильного душевного хвилювання на момент скоєння інкримінованого йому діяння? Чи перебував ОСОБА_2 у стані фізіологічного афекту як психологічної (психічної) підстави сильного душевного хвилювання на момент скоєння інкримінованого йому діяння? Чи перебував ОСОБА_2 у будь-якому емоційному чи афективному стані на момент скоєння інкримінованого йому діяння? Чи міг у ОСОБА_2 виникнути стан сильного душевного хвилювання (афекту) під впливом тяжкої образи, заподіяних загиблим ОСОБА_6 перед моментом скоєння інкримінованого йому діяння? Чи міг ОСОБА_2 на момент скоєння інкримінованого йому діяння усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними з огляду на тяжку образу, заподіяну йому загиблим ОСОБА_4 перед моментом скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому діяння та чи виявлявся у нього тимчасовий розлад психічної діяльності на момент скоєння інкримінованого йому діяння?
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначено ряд обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження тощо.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора ( ч. 1ст. 92 КПК України).
В свою чергу, сторона захисту також здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3ст. 93 КПК України).
За положеннями ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 101 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Статтею 243 КПК України встановлений порядок залучення експерта. Так, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
До клопотання також додаються: копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; копії документів, що підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту (ч. 2 ст. 244 КПК України).
Клопотання розглядається не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (ч. 3 ст. 244 КПК України).
В обґрунтування доводів щодо необхідності призначення судово-психіатричної експертизи у даному кримінальному провадженні захисник посилається на те, що у наявному висновку експерта відсутні відповіді на питання, які ставляться в клопотанні захисника.
Згідно положень ч.ч. 6, 7 ст. 244 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність підстав, визначених частиною першою цієї статті.
Отже, з огляду на вищевикладені положення закону, слідчий суддя має право постановити ухвалу про проведення експертизи в рамках кримінального провадження та доручення проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, за результатом розгляду клопотання сторони захисту про призначення експертизи лише у разі, якщо сторона захисту доведе, що існують передбачені ч. 1 ст. 244 КПК України підстави для постановлення відповідного судового рішення слідчим суддею в їх сукупності, тобто, в тому числі якщо доведе, що сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Також слідчий суддя наголошує, що, відповідно до положень 221 КПК України, сторона захисту може отримати доступ до необхідних документів шляхом ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (доказів того, що сторона обвинувачення перешкоджає стороні захисту в цьому при розгляді клопотання не надано).
Стороною захисту не доведено, що існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності в нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надав неповний чи неправильний висновок. Наявність висновку експертів, складений за зверненням сторони обвинувачення, ще не свідчить про неможливість самостійного призначення стороною захисту повторної експертизи для з`ясування відповідних питань.
Керуючись ст.ст. 242-244, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1