Справа №591/1654/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/453/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000020,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні 0000020, було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним в інтересах ОСОБА_8 скаргу, скасувати повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року відносно останнього, як необґрунтоване.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив про те, що в судовому засіданні встановлено і сторонами не оспорюється, що 09 травня 2022 року прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111 КК України та що ОСОБА_8 є депутатом Охтирської районної ради. Однак, таке твердження слідчого судді є безпідставним, оскільки сторона захисту вказувала у своїй скарзі на те, що у повідомленні про підозру було зазначено, що ОСОБА_8 є депутатом Охтирської районної ради ХІІІ скликання від ПП «Наш край» і що він підозрюється у вчиненні умисних дій щодо розповсюдження матеріалів із закликом до зміни меж території або державного кордону України та порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи особою, що є представником влади, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України. При цьому, звернуто увагу, що фактично, сторона обвинувачення навіть не розуміла, хто є представником влади та невірно кваліфікувала дії ОСОБА_8 , оскільки, відповідно до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутати місцевих та районних рад не відносяться до представників влади. В даній частини, повідомлення про підозру є необгурнтованим, оскільки не має жодних доказів, які б вказували, що ОСОБА_8 станом на 28 лютого 2022 року був представником влади. Для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 110 КК України, необхідно бути представником влади, а ОСОБА_8 представником влади не являється, оскільки депутати місцевих рад є представниками громад, крім того, він не був депутатом Охтирської районної ради ХІІІ скликання від ПП «Наш край», оскільки являється депутатом VIIІ скликання. Також, ОСОБА_8 , як депутат, не міг виконувати свої обов`язки, передбачені ст. 18 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», а саме, брати участь у роботі ради, постійних комісіях та інших органів, до складу яких він входить, виконувати доручення голови ради, у зв`язку з тим, що на той час м. Тростянець перебувало під окупацією.

Проте, як вказує апелянт, зазначеним обставинам слідчий суддя оцінки не надав, а лише зазначив, що ОСОБА_8 являється депутатом Охтирської районної ради і навмисно не вказав, депутатом якого скликання є останній та чи вірно було вказано у підозрі, що він є депутатом ХІІІ скликання, якого ще не було, що свідчить про те, що підозра в цій частині, повідомлена останньому, є неогрунтованою.

Крім того, апелянт вказує на безпідставність повідомленої ОСОБА_8 підозри і за ч. 2 ст. 111 КК України, з посиланням на те, що, фактично, обставини, які були при цьому враховані, не відповідають дійсності, крім того кваліфікацію дій за вказаною статтею треба було здійснювати на час вчинення злочину, а не на час виготовлення повідомлення про підозру 09 травня 2022 року, враховуючи, що до вказаної статті закону були внесені зміни 07 березня 2022 року, які стосуються саме кваліфікації злочину.

Таким чином, на думку апелянта, орган досудового розслідування повідомив про підозру ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 111 КК України необґрунтовано і вона також підлягає до скасування.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, яка вважала рішення суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Так, статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Крім того, згідно зі сталою практикою ЄСПЛ щодо принципів належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів повинні бути відповідним чином викладені мотиви, які лежать в основі цих рішень. Рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими. При цьому мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю, а також наголошується, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених Європейським судом з прав людини. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод.

Тобто, обґрунтування судового рішення, його мотивування та аргументація це ключовий критерій якості окремого судового рішення, за яким суспільство оцінює ефективність діяльності всієї судової системи. Така оцінка прямо впливає на рівень суспільної довіри до судової влади загалом.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення, колегія суддів вважає, що слідчим суддею вищезазначені вимоги як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ, дотримані не були.

Так, з матеріалів даної справи вбачається, що СВ УСБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000020 від 27 квітня 2022 року, в рамках якого 09 травня 2022 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111 КК України.

24 серпня 2022 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , в якій останній просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні вказаних правопорушень, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.

При розгляді даної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, посилаючись лише на ті обставини, що ідентична скарга була предметом розгляду слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми за аналогічних обставин і 31 серпня 2022 року було прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні 0000020.

Зазначене свідчить про те, що фактично, скарга по суті розглянута не була і вказаним у ній доводам належна правова оцінка не надавалась, в оскаржуваній ухвалі взагалі не наведено належних і достатніх мотивів, яке слідчий суддя мав прийняття за результатом повного та всебічного її розгляду.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 повідомив про те, що розгляд слідчим суддею поданої ним скарги відбувся як за його відсутності, так і за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , при цьому, належним чином про призначення її до розгляду вони повідомлені не були, що знайшло своє підтвердження, та свідчить про порушення слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні рішення за результатом розгляду вищезазначеної скарги захисника ОСОБА_9 , слідчим суддею було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і вважати таке рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави відсутні, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника, в цій частині, підлягає до задоволення.

Після скасування ухвали слідчого судді, при постановленні нової ухвали, колегія суддів враховує наступне.

Так, підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Тобто, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, відповідно до вимог ст. 277 КПК України, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 від 09 травня 2022 року, вказано зміст підозри, правова кваліфікація кримінальних правопорушень із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній, зазначення часу, місця їх вчинення, а також інші обставин, відомі на момент повідомлення про підозру.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч. 2 ст. 110 КК України, з посиланням на відсутність доказів, які б вказували, що останній станом на 28 лютого 2022 року був представником влади та що він фактично являється депутатом VIIІ скликання Охтирської районної ради від ПП «Наш край», а не ХІІІ скликання, а також, щодо безпідставності повідомленої йому підозри і за ч. 2 ст. 111 КК України, з посиланням на те, що, фактично, обставини, які були при цьому враховані, не відповідають дійсності, і кваліфікацію дій за вказаною статтею треба було здійснювати на час вчинення злочину, а не на час виготовлення повідомлення про підозру 09 травня 2022 року, то колегія суддів зазначає, що з врахуванням вищезазначеного, всі ці питання які ставить захисник, як підстави для скасування підозри підлягають безпосередньому дослідженню саме під час судового розгляду по суті кримінального провадження, а не на стадії досудового розгляду.

Колегією суддів не встановлено обставин, за яких повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000020, підлягало б до скасування, у зв`язку з чим, в цій частині у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404,407,412,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні 0000020, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити захиснику ОСОБА_7 , у задоволенні скарги поданої в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру від 09 травня 2022 року у кримінальному провадженні 0000020.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4