Справа № 740/4880/21
Провадження № 1-кп/740/78/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001112 від 21.12.2020 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, маючого на утримання двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:
19 грудня 2020 року близько 20 години ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із ОСОБА_5 за місцем спільного з останньою проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У вказаний час ОСОБА_6 з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 не менше одного удару в область голови рюкзаком, в якому знаходилася скляна банка ємністю 1 л, повністю заповнена варенням, чим спричинив ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: повторну закриту черепно-мозкову травму у вигляді субарахноїдального крововиливу з тривожно-дипресивним синдромом та зниженням інтелектуально-мислених функцій, вогнища забоїв головного мозку III типу в лобній та скроневих долях з права, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Відповідно до наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичноi експертизи» тілесні ушкодження у ОСОБА_5 , у вигляді повторної закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу з тривожно-дипресивним синдромом та зниженням інтелектуально-мислених функцій, вогнища забоїв головного мозку III типу в лобній та скроневих долях з права, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

На підставі ч.1 ст.474 КПК України в судовому засіданні прокурором була надана угода про визнання винуватості від 10.06.2022, укладена між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_7 , з наданою потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 згодою прокурору на укладення угоди.

Згідно вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів.

За змістом абз.5 ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим допускається у випадку надання всіма потерпілими згоди прокурору на укладання ними угоди.

Виходячи із змісту угоди від 10.06.2022, обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно та повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті та п.2 угоди.

Сторони погодилися, на те, що обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується забезпечити належне матеріальне утримання потерпілої, повне фінансування витрат потерпілої на лікування, пов`язане з подоланням негативних наслідків від отриманого тілесного ушкодження та зобов`язується публічно вибачитись перед потерпілою.

Також сторони узгодили покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи сторони дійшли домовленості про звільнення ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання. Зобов`язався забезпечити належне матеріальне утримання потерпілої, повне фінансування витрат потерпілої на лікування, пов`язане з подоланням негативних наслідків від отриманого тілесного ушкодження, а також обвинувачений публічно вибачився перед потерпілою.

Також у судовому засіданні обвинувачений, вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході розгляду кримінального провадження.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що надала згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Її позиція є добровільною без будь-якого тиску з боку сторонніх осіб.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що волевиявлення ОСОБА_6 є добровільним без будь-якого тиску з боку сторонніх осіб. Угода укладена у відповідності до правил КПК і КК України та просила затвердити угоду.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, приходить до наступного висновку.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:
- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя ОСОБА_5 у момент заподіяння.

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпіла надала згоду на укладення угоди;
- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;
- встановлена номожливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, зокрема останній вибачився перед потерпілою публічно;
- узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, при цьому врахований характер та ступінь тяжкості вчиненого, особа винного, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Саме таке покарання відповідно до вимог ст.50 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, на думку суду є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи наведене та зважаючи на приписи ч.1 ст.475 КПК України, суд вважає за можливе ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.06.2022 між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 з наданою згодою потерпілої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001112 від 21.12.2020.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1 ч.1 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1