Справа № 466/5810/20
Провадження № 1-кп/466/162/22
У Х В А Л А

28 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про надання оригіналів документів в порядку ст. 99 ч. 3 КПК України ,-

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду Шевченківським районним судом м. Львова обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000581 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України ,прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд, на виконання вимог ч. 3 ст. 99 КПК України , дослідити а.с. 69-71 кримінального провадження № 0000410 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України та а.с. 77-79 кримінального провадження № 0000409 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України ,на яких містяться оригінали виписок з медичних карт стаціонарного хворого №№ 12348, 18124, 22627, 11125, 13801 та 28125. Свої вимоги мотивує тим, що матеріали кримінального провадження № 0000581 відносно ОСОБА_4 , як і матеріали проваджень № 0000410 про обвинувачення ОСОБА_6 та 0000409 про обвинувачення ОСОБА_7 були виділені із матеріалів кримінального провадження № 0000012 від 10.01.2020. При представленні суду доказів винуватості ОСОБА_4 , прокурором було надано для дослідження копії виписок з медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 №№ 12348, 18124, 22627, 11125, 13801 та 28125. Частиною 3 ст. 99 КПК України врегульовано, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Відтак, прокурор просить оглянути в ході судового розгляду оригінали вказаних документів, що має значення для повного та всебічного з`ясування обставин у справі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та вказав, що просить дослідити вказані документи на виконання вимог ч. 3 ст. 99 КПК України та не ставить питання про збільшення обсягу досліджуваних доказів , із попереднім відкриттям таких документів стороні захисту.

Захисник ОСОБА_5 категорично заперечила проти задоволення клопотання з тих підстав, що оригінали виписок з медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 №№ 12348, 18124, 22627, 11125, 13801 та 28125 були в розпорядженні органу , який проводив досудове розслідування щодо ОСОБА_4 , проте ні на клопотання сторони захисту, ні в ході виконання вимог ст. 290 КПК України не були надані для ознайомлення підозрюваній на той час ОСОБА_4 , ні її адвокату. Не надавались такі і суду в ході дослідження у якості доказів представлених прокурором копій таких документів. Фактично вже після допиту всіх свідків у судовому провадженні та дослідження всіх письмових доказів , у відповідь на заявлені стороною захисту клопотання про визнання неналежно оформлених копій згаданих виписок з медичних карт недопустимими доказами , прокурор звернувся з вказаним клопотанням, яке по своїй суті спрямоване на порушення вимог ст. 22 КПК України .

Таку ж позицію підтримала й обвинувачена у судовому засіданні, яка зазначила, що під час проведення досудового розслідування і вона, і її адвокат просили надати для ознайомлення оригінали документів, на яких базується підозра, а в подальшому і обвинувачення. Проте, їх вимоги були проігноровані.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК встановлено, що суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Як зазначалось вище, в ході проведення судового слідства у кримінальному провадженні № 0000581 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, з дотриманням ухвали суду щодо обсягу та порядку дослідження доказів, після допиту всіх свідків та дослідження письмових доказів , перед допитом обвинуваченої, прокурор звернувся з клопотанням в якому просив , без зміни обсягу дослідження доказів, дослідити оригінали документів, копії яких первинно були надані суду.

За положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом . Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В зв`язку із запереченням адвоката проти задоволення клопотання з тих підстав, що на досудовому слідстві вказані оригінали документів не відкривались стороні захисту, на виконання вимог ст. 22 КПК України, суд зобов`язаний перевірити дотримання стороною обвинувачення вимог частини 12 статті 290 КПК України та з`ясувати причини їх порушення і лише за результатами такого дослідження вирішити питання про можливість або неможливість використання цих матеріалів як доказів.

Така позиція кореспондує з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 640/6847/15-к (провадження № 13-43кс19).

Відповідно до ч.2 ст.290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Частина 11 ст.290 КПК передбачає, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Відповідно до ч.12 ст.290 КПК у разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснила відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Як встановлено з витягів ЄРДР, досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000581 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України ; № 0000410 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України та № 0000409 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України здійснювалось фактично однією групою слідчих із одним і тим же складом процесуальних прокурорів. Із змісту вироків Галицького районного суду м. Львова від 18.08.2020 та 25.06.2020 , що набрали законної сили , відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що обвинувачені повністю визнали свою винуватість та в силу дії ч. 3 ст. 358 КК України було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи. Тобто матеріали кримінальних проваджень відносно згаданих осіб не долучались до судових проваджень та залишались у процесуального прокурора , відтак могли бути надані для ознайомлення в процесі виконання вимог ст. 290 КПК України ОСОБА_4 та її захиснику.

Крім того, 21.07.2020 захисник ОСОБА_5 зверталась до органу досудового розслідування з письмовим клопотанням ( т. 4 а. с. 49) про ознайомлення її з матеріалами кримінального провадження № 000012 від 10.01.2020 , з якого були виділені зазначені вище кримінальні провадження, проте такі матеріали адвокату не надавались.

Відтак, на думку суду, на даній стадії судового процесу, покликаючись на необхідність виконання вимог ч. 3 ст. 99 КПК України, прокурор фактично просить дослідити новий доказ, який в порушення вимог ст. 290 КПК України не відкривався стороні захисту та дослідження якого може призвести до порушення вимог ст.ст. 10,21,22 КПК України.

Враховуючи викладене, вимоги ст.ст. 10,21,22,290, 376 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про надання оригіналів документів в порядку ст. 99 ч. 3 КПК України , за матеріалами судового провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27- ч. 3 ст. 190 , ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від вироку суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02 вересня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1