Справа № 369/4026/22
Провадження №1-кс/369/671/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві, клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 27.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, шо 25.02.2022 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 військовозобов`язаного ОСОБА_5 призвано по загальній мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому рядовий ОСОБА_5 зарахований до 14 взводу 3 роти 5 батальйону військової частини НОМЕР_1 та направлений для виконання бойових завдань на території Київської області.

Так 26.03.2022 близько 11 години 40 хвилин у кімнаті квартири, розташованої на першому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , що за GPS-координатами 50,4113636, 29,8013246, у ОСОБА_5 раптово виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин із знайомим військовослужбовцем цієї ж військової частини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення умисного вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та маючи достатні навички володіння стрілецькою зброєю, взяв у руки закріплений за ним автомат АК-74 № НОМЕР_2 із спорядженим магазином, підійшов до ОСОБА_7 , який у той час лежав на ліжку, зняв автомат із запобіжника, відвів затворну раму назад до кінця і відпустив її, надіславши таким чином патрон в патронник, після чого здійснив прицільний простріл чергою у голову ОСОБА_7 , внаслідок чого настала смерть останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27.03.2022 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

28.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

29.03.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.05.2022 включно.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 27.03.2022;

- речовими доказами, які були вилучені час огляду трупа ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду від 28.03.2022 у ході якого вилучено стрілецьку вогнепальну зброю АК-74 № НОМЕР_2 ;

- речовим доказом, який був вилучений під час огляду 28.03.2022;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 28.03.2022;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , отриманими під час його допиту 27.03.2022 та 28.03.2022, щодо обставин кримінального правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , отриманими під час його допиту 27.03.2022, щодо обставин кримінального правопорушення;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , отриманими під час його допиту 27.03.2022 та 28.03.2022, а також за його участю слідчим експериментом від 05.04.2022, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду від 05.04.2022 квартир за АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , у ході якого у кімнаті квартири АДРЕСА_3 виявлено та вилучено стріляну кулю в стіні із осердям, гільзу, наматрасник та рушник із слідами речовини біологічного походження;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , отриманими під час його допиту 07.04.2022, щодо обставин кримінального правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , отриманими під час його допиту 07.04.2022, щодо обставин кримінального правопорушення;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 386 від 28.04.2022;

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 28.05.2022, однак, завершити досудове розслідування у двох місячний строк не представляється можливим, у зв`язку зі складністю провадження, необхідністю проведення великої кількості експертиз, введенням на всій території України воєнного стану, запровадження комендантських годин та завантаженістю слідчих Бучанського РУП ГУНП в Київській області, які входять до складу слідчої групи. Разом із тим, у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій: отримати 16 висновків судово-молекулярних експертиз, 2 висновки судово-балістичних експертиз, висновок комплексної судово-балістичної та молекулярно-генетичної експертизи; після отримання висновку судової балістичної експертизи вогнепальної зброї призначити комплексну судову-медичну експертизу та експертизу зброї та слідів і обставин її використання; провести судову психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_5 ; провести одночасний допит із свідком ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 ; допитати як свідків командирів підрозділу Дяченка та Гордієнка; встановити та допитати медичних працівників, які надавати допомогу ОСОБА_7 ; встановити родичів ОСОБА_7 , допитати їх як потерпілих; з урахуванням зібраних доказів вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 ; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

20.05.2022 керівником Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000721 від 27.03.2022 продовжено до трьох місяців, тобто до 28.06.2022 включно.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого не повинен перевищувати під час досудового розслідування дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньою для продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що встановлені у порядку ст. 177 КПК України ризики, станом на теперішній час продовжують існувати, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі, ОСОБА_5 має можливість розцінити ухилення від кримінальної відповідальності як менш негативне явище для себе ніж власне відбування покарання, та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, оскільки серед осіб, які уже допитані та підлягають допиту у кримінальному провадженні як свідки, будуть його близькі родичі та знайомі, особи з якими він проходив військову службу, які з метою уникнення його відповідальності під тиском ОСОБА_5 можуть змінити показання. Вплив ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів. Крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за призовом на час мобілізації, на особливий період, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування або суду.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Тому слідчий просив суд продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Києва, громадянину України, який зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.06.2022 включно, тобто у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд продовжити строк тримання під вартою.
У судовому засідання підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема протоколи допитів, протоколи оглядів, протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне, що підозрюваний не одружений, малолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, даний ризик є обґрунтованим тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання може своїми діями намагатися впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою надання неправдивих показів.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).
Слідчим суддею під час судового розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились. Тобто підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання, перебуваючи на свободі може впливати на потерпілих та свідків з метою надання неправдивих показів.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, враховуючи, що слідство по кримінальному провадженню №0000721 від 27.03.2022 року триває, а також те, що постановою керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_12 від 18.02.2022 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000721 від 27.03.2022 року було продовжено до трьох місяців, а саме до 28.06.2022 року, то слідчий суддя приходить до висновку щодо об`єктивної неможливості завершення досудового розслідування за час дії попередньої ухвали про тримання під вартою та щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Києва, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , строк тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на 37 днів, а саме до 28 червня 2022 року (включно).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду проголошено 24.05.2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1