Справа № 202/3807/22
Провадження № 1-кс/202/3596/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000031, внесеного до ЄРДР 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням, яке погоджено з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000031, внесеного до ЄРДР 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що тимчасово вилучені 16.08.2022 під час обшуку майно, а саме: грошові кошти у сумі 27 958 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», s/n НОМЕР_1 , штамп машинку "Тrodar 4810" призначену для маркувань дати є речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000031 від 29.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, вони мають значення для подальшого проведення досудового розслідування та постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами.

Підставою для застосування арешту зазначає п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031, внесеного до ЄРДР 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

16.08.2022 під час досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені, слідчим проведено обшук під час якого вилучено: грошові кошти у сумі 27 958 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», s/n НОМЕР_1 , штамп машинку "Тrodar 4810" призначену для маркувань дати.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 17.08.2022 грошові кошти у сумі 27 958 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», s/n НОМЕР_1 , штамп машинку "Тrodar 4810" призначену для маркувань дати, визнано слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегло на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного вилученого майна, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків. Крім того, арешт майна носить тимчасовий характер та може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.
Тому, з метою збереження речових доказів та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню вилучених предметів, на зазначене в клопотанні майно необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000031, внесеного до ЄРДР 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході обшуку 16.08.2022 майно, а саме: грошові кошти у сумі 27 958 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», s/n НОМЕР_1 , штамп машинку "Тrodar 4810" призначену для маркувань дати.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1