Справа № 697/636/22
Провадження № 1-кп/697/99/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каневі, Черкаської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000076 від 05.05.2022 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Литвинець, Черкаського (Канівського) району, Черкаської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого 04.02.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт; 15.06.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26.10.2016, вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та із застосуванням ст. 69 КК України визначене покарання у виді 6 років позбавлення волі; 28.11.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.07.2020 звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 10 днів, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 04.02.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт; 15.06.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26.10.2016, вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та із застосуванням ст. 69 КК України визначене покарання у виді 6 років позбавлення волі; 28.11.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.07.2020 звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 10 днів, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

ОСОБА_4 , 01.05.2022 близько 12 год. 28 хв., перебуваючи поруч кафе «Хвилинка», що розташоване по вул. Енергетиків в м. Каневі, Черкаської області, усвідомлюючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/22 в Україні введено воєнний стан та те, що викрадення чужого майна буде вчинене в присутності власника та інших осіб, які в цей час знаходились неподалік, діючи умисно, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підбіг до прилавку за яким ОСОБА_6 здійснював торгівлю та з-під паперової коробки, що знаходилася на ньому повторно відкрито викрав грошові кошти в сумі 430,00 грн., що належать останньому і таким чином відкрито заволодів ними, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний, в присутності захисника, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. При призначенні покаранні застосувати положення ст. 69 КК України. Пояснив, що 01.05.2022 приїхав на базар на велосипеді та ближче до обіду перебував поруч кафе «Хвилинка» в м. Каневі, Черкаської області, перед базаром, біля зупинки та проходячи біля торгівельного ряду, побачив грошові кошти різними купюрами, які знаходились під паперовою коробкою на прилавку, за яким потерпілий ОСОБА_6 здійснював торгівлю засобами захисту рослин. Коли потерпілий відвернувся від прилавку, оскільки світило сонце в очі, він підбіг до прилавку та викрав у потерпілого грошові кошти в сумі 430 грн., після чого потерпілий закричав, щоб він зупинився, проте на вказане прохання він не реагував та побіг далі. Зазначив про те, щоб грошовими коштами розпорядився на власні потреби, пішов до магазину та купив для себе продукти харчування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення зазначив, що внаслідок дій ОСОБА_4 не настало ніяких тяжких наслідків, відсутній цивільний позов потерпілого, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю і добровільно надавав показання. Крім цього, захисник просив при призначення ОСОБА_4 покарання застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання менше від найнижчої межі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав показання, що 01.05.2022 вийшов на ринок поторгувати, сидів біля залізної будки на стільці за столом та здійснював торгівлю. На столі стояла невелика коробка під яку потерпілий складав грошові кошти, як раптом із-за будки вибіг невідомий йому чоловік, підняв коробку та швидко забрав грошові кошти. Потерпілий закричав, щоб чоловік стояв, однак останній не зважав на це та швидко побіг. Після чого таксист, який був на ринку та приймав замовлення запропонував потерпілому викликати працівників поліції, однак потерпілий через незадовільний стан свого здоров`я не зміг цього зробити, а тому таксист вирішив допомогти потерпілому та викликав працівників поліції. Через декілька днів потерпілого викликали до поліції для оформлення матеріалів.

В наступні судові засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного кримінального провадження у його відсутність.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення подальших судових засідань без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілого в подальших судових засіданнях, з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести наступні судові засідання у відсутності потерпілого.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР від 05.05.2022 у кримінальному провадженні за № 0000076, відповідно до якого 01.05.2022 близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись неподалік кафе «Хвилинка», що поруч Центрального базару в м. Каневі Черкаської області, діючи в умовах військового стану, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 430 грн., що належать ОСОБА_6 (а.с.59);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, згідно з якою 01.05.2022 близько 12 год. 30 хв., неподалік кафе «Хвилинка», що поруч Центрального базару в м. Каневі Черкаської області, особа чоловічої статі відкрито викрала грошові кошти в сумі 430,00 грн., що належать ОСОБА_6 (а.с.60);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2022, проведеного за участю понятих, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 заявив, що серед чотирьох осіб, він впізнав особу під № 3, якою був ОСОБА_4 та вказав, що саме цей чоловік викрав у нього грошові кошти (а.с.62-64);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2022, проведеного за участю понятих, відповідно до якого, свідок ОСОБА_7 заявив, що серед чотирьох осіб він впізнав особу під № 2, яким був ОСОБА_4 та саме цей чоловік викрав кошти у гр. ОСОБА_6 (а.с.65-67);

- протоколом огляду предмету від 09.05.2022, відповідно до якого проведено огляд диска DVD-RW без напису. В ході огляду диска встановлено, що на ньому мається один файл. На даному відео зображено територію, що прилягає до території центрального базару в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області, охоплюється зупинка громадського транспорту, територія СТО, будівля, в якій розташовано кафе «Хвилинка». На відео видно столик, над яким парасолька, що розташований між зупинкою громадського транспорту та кафе «Хвилинка», поруч металевий контейнер. На часі 12:26:30 повз металевий контейнер, з боку кафе «Хвилинка» виїздить велосипедист, який зупиняється за контейнером та котить велосипед до тильного боку зупинки громадського транспорту і на часі 12:26:43 залишає велосипед. Чоловік одягнений в жовті штани, темну куртку, на голові має блайзер, через плече перекинуто сумку синього кольору. Він прямує до зупинки та на часі 12:27:22 прямує в бік столика з парасолькою. На часі 12:27:35 даний чоловік зустрічається з іншим чоловіком та з ним прямує в бік СТО, де вони зупиняються. Потім вони ходять поруч столика з парасолькою та на часі 12:31:10 чоловік із сумкою передає свою сумку синього кольору співрозмовнику і той йде з нею до стіни будівлі кафе «Хвилинка», де присідає. Чоловік, який передав сумку, ходить поруч столика та на часі 12:32:15 схиляється над столиком після чого різко біжить в бік СТО, пробігає повз нього та зникає з відео. На часі 12:32:20 за даним чоловіком біжить чоловік, який був за столиком, але зупиняється, розводить руками та неспішно повертається до столика з парасолькою. На часі 12:34:36 чоловік, який сидів поруч стіни піднімається та йде (а.с.70);

- фототаблицями до протоколу огляду предметів від 09.05.2022 (а.с.71-73);

- протоколом огляду предмету від 09.05.2022, відповідно до якого проведено огляд сумки синього кольору. Під час огляду предмету виявлено сумку, виготовлену з тканини синього кольору, розміром 28 см х 13 см х 27 см. Сумка має декілька зовнішніх відділень на застібці блискавка синього кольору, які справні. Всередині сумки наявні внутрішні відділення з тканини. Сумка має ремінь виготовлений з тканини синього кольору, для носіння її на плечі. Маркування відсутні. Сума на вигляд бувша у використанні, на ній наявні забруднення, потертості, подряпини. Під час проведення огляду присутній підозрюваний ОСОБА_4 , який пояснив, що оглянута сумка належить йому, та саме з нею він був на ринку 01.05.2022, та саме дану сумку передав ОСОБА_8 для тимчасового зберігання, так як вона заважала йому під час скоєння крадіжки грошових коштів у ОСОБА_6 (а.с.100);

- фототаблицями до протоколу огляду предметів від 09.05.2022 (а.с.101);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2022 та фототаблицею до протоколу за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до яких останній пояснив та показав, як він викрав грошові кошти у гр. ОСОБА_6 (а.с.104-108);

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 в судовому засіданні не здобуто.

Оцінюючи зібрані і перевірені по справі докази в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, не працевлаштований, за місцем проживання скарг не надходило, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вчинив новий злочин у даному провадженні через досить короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України виключно в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.

Саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Визначене покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При ухваленні такого судового рішення суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не працював до затримання, за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів не перебуває, групи інвалідності не має, а також наявна лише одна обставина, яка пом`якшує покарання, а тому суд не вбачає підстав для можливості застосування в даному випадку положень ст.ст. 69, 75 КК України та призначення покарання менш суворого, ніж визначено ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_4 стійкої направленості умислу на вчинення злочинів і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст. 65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_4 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- диск DWD-RW без напису з відеофайлом з камер зовнішнього відеоспостереження магазину ФОП ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- сумка синього кольору, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у власника ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1