Справа №760/9877/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001539 від 18 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Перевальським районним судом Луганської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.5 ст.72 КК України, -
встановив:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001539 від 18 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим, а саме: 14.05.2014 Перевальським районним судом Луганської області за вчинення кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.115, ч.5 ст.72 КК України до покарання у вигляді семи років позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

24.02.2022 згідно Указу Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб.

14.03.2022 згідно Указу Президента України №133/2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відбулась часткова зміна статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
25.05.2022 згідно Указу Президента України №341/2022 у зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відбулась часткова зміна статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 , 11.07.2022 приблизно о 06:00 годині перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто скоєння крадіжки в умовах запровадженого воєнного стану на території України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах запровадженого воєнного стану на території України, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, розуміючи та усвідомлюючи таємний характер своїх дій, протиправно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , та знаючи, що за вище вказаною адресою здійснювалося прокладення електрокабелю, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, розкопав земельну ділянку на якій був прокладений електрокабель та викрав 18 метрів кабелю «АПвЭгаПУ 20 Кв 1?120 (г)/50» , загальною вартістю 6 тисяч 847 гривень 4 копійки без урахування ПДВ та 8 тисяч 216 гривень 9 копійок з урахуванням ПДВ.
У подальшому, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи таких наслідків, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі, таємно викрадене чуже майно, що належить ТОВ «ЛІДЕРПРОЕКТЕНЕРГОБУД» направився до споруди сусіднього будинку, в якому здійснив обпалення викраденого електрокабелю, з метою отримання металу, яким у подальшому він розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану на території України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Алчевськ, Луганської обл., громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий Перевальським районним судом Луганської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

29.07.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним фактом, по кримінальному провадженню № 0001539 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 17.07.2022;
- Проколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 17.07.2022.
- Проколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 26.07.2022.
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2022;
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.07.2022
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.07.2022
- Протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 27.07.2022;
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.07.2022;
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.07.2022;
- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.07.2022;
- Протоколом допиту Підозрюваного ОСОБА_5 , від 03.08.2022 року;
- Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може їх порушити.

На даний час до таких ризиків можна віднести наступне:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 , ніде офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу.

Дані ризики підтверджуються тим, що усвідомлюючи невідворотнiсть покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане в тому числі з позбавленням волі, ОСОБА_5 , може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний. не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, офіційно не працюючий, не одружений, не має постійного джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зав`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києва, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Також, ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, оскільки він офіційно не працюючий, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язкiв, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Підозрюваний, оскільки він раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.5 ст.72 КК України, на даний час не має постійного доходу, офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 , своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, орган досудового слідства вважає наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не нададуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки, з їх слів, підозрюваний має хвороби, які потребують стаціонарного лікування.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, згідно з якою, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 199 КПК України передбачено, що прокурором має бути доведено, крім іншого, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також довести обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Слідчий суддя враховує ч.5 ст.9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею також враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, судовим розглядом встановлено, що 29.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001539 від 18.07.2022.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються долученими в обґрунтування клопотання матеріалами.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.
Крім того, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України.

Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Слідчий суддя вважає, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний цілком розуміє тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим. Однак, з огляду на те, що підозрюваний до теперішнього часу не ухилявся від досудового розслідування і не давав підстав для сумнівів у цьому, слідчий суддя вважає такий ризик незначним. Оцінка ризику втечі, згідно практики ЄСПЛ, має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії», § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» § 58).
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом згідно наданими сторонами судового провадження відомостями про особу підозрюваного підтверджується документами, довідками про те, що особа вже притягувалася до кримінальної відповідальності, був засуджений, схильний до протиправної поведінки.
Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення згідно наданими сторонами судового провадження відомостями про особу підозрюваного підтверджується документами, довідками про те, що особа вже притягувалась до кримінальної відповідальності, був засуджений, схильний до протиправної поведінки.
Разом з цим з огляду на ті обставини, що слідчому судді надані фактичні дані на підтвердження визначеного місця проживання підозрюваного, відсутність сімейних, соціальних зв`язків підозрюваного, який є судимим, хоча і не спростовують існування ризиків, проте долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст.177 КПК України, які б давали підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, на якому наполягає сторона обвинувачення.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор в суді не довів, що наведені в клопотанні обставини виправдовують подальше застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та для досягнення мети запобігання встановленому ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованому злочині і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті. Однак слідчий суддя серед іншого звернув увагу на необхідність стаціонарного лікування підозрюваного, яке неможливе за умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001539 від 18 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Термін дії обов`язків визначити до 06 жовтня 2022 року включно.
Повідомити підозрюваному письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1