єдиний унікальний номер справи 546/494/22
номер провадження 1-кп/546/57/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000406 , відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колоски Джанкойського району АР Крим, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, раніше судимого:
1) 08.10.2003 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановлення іспитового строку на 3 роки;
2) 10.09.2004 Апеляційним судом Полтавської області за п. 1, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, 70, 71 КК України до 17 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 04.03.2021 по закінченню відбуття строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжувався Указами Президента України та відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого ЗУ № 2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 12 липня 2022 року близько 19:00 год, перебуваючи поблизу магазину «Продукти» у с. Глибока Балка, по вул. Набережній, Полтавського району (Решетилівська ТГ) Полтавської області, побачив спортивний велосипед сіро-синього кольору та вирішив його викрасти (епізод № 1).
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, у період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, від магазину викрав спортивний велосипед сіро-синього кольору, який належить ОСОБА_6 , після чого перевіз його до місця свого проживання у АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1680 від 20.07.2022 вартість викраденого велосипеда на момент вчинення злочину становить 1789,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1789,00 гривень.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_4 12 липня 2022 року близько 19:30 год, перебуваючи поблизу магазину «Продукти» у с. Глибока Балка, по вул. Набережній, Полтавського району (Решетилівська ТГ) Полтавської області, побачив спортивний велосипед «AIST», який вирішив викрасти (епізод № 2).
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, у період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, від магазину викрав спортивний велосипед «AIST», який належить ОСОБА_7 , після чого перевіз його до місця свого проживання у АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1681 від 20.07.2022 вартість викраденого велосипеда на момент вчинення злочину становить 2687,50 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 2687,50 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодами № 1, 2 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
28.07.2022 під час досудового розслідування між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000406 від 13.07.2022, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в межах підозри, повідомленої 21.07.2022, під час розгляду даного кримінального провадження у суді.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості а також обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів. Окрім того, враховано позицію потерпілих, які жодних претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не мають, на суворому покаранні не наполягають.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_4 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_4 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений та захисник.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилися, надавши до суду власноручно написані заяви, у яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , погоджуються на визначену в угоді міру покарання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити, зазначила, що потерпілі надали письмові згоди на укладення угоди прокурором, в якій висловлена їх добровільна позиція, угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просила вирішити питання щодо речових доказів, зазначила, що процесуальні витрати у справі відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 21.07.2022. Підтверджує всі обставини кожного із епізодів вчинених крадіжок в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 28 липня 2022 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Зазначив, що викрадені велосипеди повернуті потерпілим, щиро розкаявся у скоєному.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у заявах від 28.07.2022.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.Органами досудового розслідування його дії за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення щодо кожного із епізодів вчинених ним крадіжок. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Обвинувачений та прокурор цілком розуміють обмеження права на оскарження вироку у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, розлучений, не працює, за медичною допомогою до лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не звертався, щиро розкаявся у скоєних злочинах, сприяв органу досудового розслідування у їх розкритті, разом з цим своїми діями допустив рецидив злочинів, відшкодував завдану шкоду шляхом повернення викраденого майна, позицію потерпілих, які не мають жодних претензій матеріального та морального характеру і на суворому покаранні не наполягають.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, які обтяжують покарання для обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, який встановлений Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Умовами укладеної угоди узгоджено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність встановлення іспитового строку на два роки, застосувавши положення ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановами ст.слідчого від 13.07.2022, які приєднано до матеріалів кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання потерпілим.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови не заявлені. Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 28 липня 2022 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме:
- спортивний велосипед сіро-синього кольору, повернути власнику ОСОБА_6 ;

- спортивний велосипед «AIST», повернути власнику ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1