печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримки публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001440 від 18.11.2021,-
В С Т А Н О В И В:
15.09.2022 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання Прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримки публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено у ході обшуку приміщень гаражних боксів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 12 картонних ящиків по 50 блоків цигарок, з яких 11 ящиків марки Marlboro без акцизної мари та 1 ящик марки ТТ, з акцизною маркою.
Сторона обвинувачення вказує на те, що на даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене під час обшуку майно, оскільки його незастосування може призвести до втрати речових доказів, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення цивільного позову, а також швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001506 від 07.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, за фактом незаконного виготовлення, зберігання та збуту на території України злочинною організацією алкогольних виробів, що становлять загрозу для життя і здоров`я. 02.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук приміщень гаражних боксів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено: пластикові тари (бочки) об`ємом 200-220 л. із спиртовмісною речовиною кількості 74 бочки орієнтовно із 16 000 л., а також тимчасово вилучено наступне майно: 12 картонних ящиків по 50 блоків цигарок, з яких 11 ящиків марки Marlboro без акцизної мари та 1 ящик марки ТТ, з акцизною маркою.

Відповідно довідки ОК «Жуляни-1» гаражні бокси № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 перебувають у власності та у користуванні ОСОБА_4 .

03.09.2022 слідчим у провадженні визнано речовими доказами майно, яке тимчасово вилучено у ході вищезазначеного обшуку. Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вказує на те, що існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучене під час огляду майно третьої особи, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном є доказом кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено у ході обшуку приміщень гаражних боксів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт на які, відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України,оскільки його незастосування може призвестидо втратиречових доказів, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення цивільного позову, а також швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено у ході обшуку приміщень гаражних боксів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 12 картонних ящиків по 50 блоків цигарок, з яких 11 ящиків марки Marlboro без акцизної мари та 1 ящик марки ТТ, з акцизною маркою. Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим та/або прокурором. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1