Провадження № 1-кп/202/462/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000133 від 18.03.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, маючий середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, маючий на утриманні 4-х місячну дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.09.2018 Жовтневим районним судом міста Дніпро за ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 4 ст.70 КК України поглинути покарання по вироку Жовтневого районного суду від 15.09.2016, до відбуття 5 років позбавлення волі.

07.03.2019 року Лінінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2022 року в період часу з 08 години 55 хвилин до 09 години 13 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номером НОМЕР_1 та достовірно знаючи, що його власник ОСОБА_4 залишив вищевказане авто на території гаражного кооперативу «Лівобережний-3», а саме біля гаража № НОМЕР_2 , прибув до території гаражного кооперативу «Лівобережний-3», та через в`їзні ворота вільно потрапив до його території.
Далі ОСОБА_5 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, не маючи законного права користування вказаним транспортним засобом, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, з території вищевказаного гаражного кооперативу, де знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2106» з державним номером НОМЕР_1 , методом підбору ключа проник в салон зазначеного транспортного засобу, встановивши таким чином контроль над ним.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 знаходячись на території гаражного кооперативу «Лівобережний-3» за адресою: м. Дніпро, просп. Миру 40Г, доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання їх наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, знаходячись у салоні вказаного автомобіля, не маючи дозволу законного власника на його експлуатацію, всупереч волі останнього, за допомогою ключа, запустив двигун автомобіля марки «ВАЗ 2106» державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , та почав на ньому рух, виїхав з території вказаного гаражного кооперативу, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд.
Предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб марки «ВАЗ- 2106», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1978 року виробництва, номер шасі НОМЕР_3 , вартість якого складає 18380 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят) )гривень 86 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що 18 березня 2022 року він прибув до гаражного кооперативу «Лівобережний-3», знаючи, що авто ВАЗ 2106 з державним номером НОМЕР_4 ДП було залишено власником біля гаражу № НОМЕР_2 та шляхом підбору ключа проник в салон зазначеного транспортного засобу, встановив акумуляторну батарею, яку приніс з собою та запустив двигун авто, після чого покинув територію гаражного кооперативу.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 18 березня 2022 року побачив відсутність автомобіля і заявив про це в поліцію, автомобіль йому повернуто, претензій до обвинуваченого немає, вважає за можливе призначити йому покарання без реального відбування.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним допит свідків щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, дослідив надані докази, матеріали, що характеризують останнього і дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
Разом з тим, наявність обставин справи, які не лише характеризують особу винного і вчинений ним злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_5 , відповідно до своїх моральних якостей і невтраченого почуття обов`язку перед державою, суспільством, потерпілим та малолітньою дитиною, яка перебуває на його утриманні і потребує батьківського догляду, заслуговує на довіру й може виправитися без застосування до нього реального покарання, тому суд призначає покарання з випробуванням.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_5 та попередженню нових злочинів.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 ОСОБА_6 обов`язки:- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Речові докази: диски з відеозаписами з камер відео спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження, автомобіль «ВАЗ- 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити потерпілому, дві куртки червоного кольору та кепку- передати ОСОБА_5 , договір страхування та поліс страхування транспортного засобу передати потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7