Справа № 308/681/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі :
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдного реєстру досудових розслідувань за № 000668 від 08.11.2021року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обава , Мукачівського району, Закарпатської області , Україна, українця, громадянина України, що має сереню-спеціальну освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -
та Угоду про визнання винуватості від 17.01.2022 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2021 року працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування затверджених начальником відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 здійснювалось патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі, Закарпатської області.
Того ж дня о 6 годині 30 хв на об`їздній дорозі м.Ужгорода, на ділянці автодороги Е58, при повороті на міжнародний пункт пропуску через державний кордон для вантажного сполучення «Ужгород-В.Нємецьке ", Ужгородського району було виявлено автомобіль марки «Volvo» з державними номерним знаком « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України ,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 відповідно до якого, «Перед початком руху , перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.13.1 ПДР відповідно якого «Водій залежно від швидкості руху , дорожної обставини, особливостей вантажу, що перевозиться,і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», чим допустив дорожньо-транспорту пригоду, пошкодивши транспортний засіб марки «Nissan Primera», н.з. Словацької реєстрації НОМЕР_2 . В ході розмови з гр. ОСОБА_4 працівник поліції ОСОБА_6 почав складати адміністративний протокол за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів ,вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».
Надалі близько 6 години 45 хвилин перебуваючи на об`їзній дорозі у м.Ужгород , на ділянці автодороги Е58, при повороті на міжнародний пункт пропуску через державний кордон для вантажного сполучення «Ужгород В.Нємецьке» Ужгородського району, гр. ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаюи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП України, розраховуючи на можливість не складання ОСОБА_6 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення , тобто, за не вчинення дії з використанням влади , реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди , під час розмови поклав грошові кошти в сумі 50 (п`ятдесят) євро а саме одну купюру номіналом п`ятдесят євро з серійним номером « RC8» у папку поліцейського разом з документами які пред`являв працівнику поліції тобто неправомірну вигоду , достовірно розуміючи , що ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.
Згодом, працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виявили неправомірну вигоду та відмовилися від отримання згаданих коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції" , проінформували про вказану вище подію через гарячу лінію «102» органу Національної поліції України.
Вказані вище дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1. ст.369 КК України, тобто, надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади .
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , досягнуто та підписано угоду про визнання останнім винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України визнав беззастережно, при цьому надав суду показання, які об`єктивно і в достатній мірі відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обвинувачений кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання винуватості укладену з ОСОБА_4 .
При цьому, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 заявила клопотання, що у разі затвердження угоди судом та призначення покарання у виді штрафу обвинуваченому ОСОБА_4 , розстрочити штраф певними частинами, у зв`язку з військовим станом оголошеним в Україні та врахувати те, що на даний час обвинувачений офіційно ніде не працює та немає постійного заробітку.
Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_9 , дослідивши наявні в матеріалах справи документи , суд приходить до наступного висновку .
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 17 січня 2022 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 369 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 на даний час у зв`язку з оголошенням війскового стану в Україні не працює, має тільки тимчасовий підробіток та має на утриманні неповнолітню дитину .
Наведені вище обставини, свідчать про наявність об`єктивних факторів, які є підставою для розстрочення його виконання строком на 5 місяців . Згідно зі ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи обвинуваченого суд вважає можливим за клопотанням обвинуваченого, та його захисника ОСОБА_5 розстрочити сплату штрафу.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, застосувавши на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України спеціальну конфіскацію до речей, які були безпосереднім предметом злочину.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 17 січня 2022 року прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 з обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч )грн.
Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. рівними частинами на строк п`ять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісячно, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Згідно з ч.4 статті 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосувався.
Скасувати арешт майна накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2021року на грошові кошти, які виявлено та вилучено під час огляду місця події 08.11.2021р, а саме : купюру номіналом 50 Євро серії RC.
Речові докази :
- грошова купюра номіналом 50 Євро. в кількості 1 шт. (RC.), які передані на зберігання АТ КБ «Приватбанк» конфіскувати у дохід держави, застосувавши на підставі статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України спеціальну конфіскацію майна;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатсього апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний судЗакарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд - протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язків для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1