Справа № 359/1859/22
Провадження № 1-кс/359/460/2022
У Х В А Л А
Іменем України
22 лютого 2022 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, неодруженого, непрацюючого, про застосування тимчасового арешту, -

в с т а н о в и в :
22.02.2021 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що 19.02.2022 року о 20 год. 40 хв. під час оформлення пасажирів рейсу № 442 сполученням «Тбілісі-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний громадянин згідно з відомостей бази даних «Інтерполу» значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Федеративної Республіки Німеччина для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, передбаченого розділом 242 (1), 244 (4), 22, 23 (1) Кримінального кодексу ФРН, що відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, який є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року. При цьому строки давності притягнення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до кримінальної відповідальності не сплинули, оскільки злочин вчинений у 2018 році. У клопотанні зазначено, що громадянин Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) оголошений у міжнародний розшук згідно з рішенням компетентного органу ФРН. Тому прокурор просить застосувати до громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів ФРН.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 583 КПК України встановлено особу затриманого, запропоновано ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) зробити заяву, роз`яснено право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовувалось бажання скористатися цими правами.

В судовому засіданні ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) подав письмову заяву, яка була складена безпосередньо ним у судовому засіданні грузинською мовою, та письмово перекладена перекладачем на українську мову, після чого підписана заявником. В такій заяві ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) просить застосувати щодо себе спрощену процедуру видачі (екстрадиції) без відмови від права спеціального правила щодо кримінальної відповідальності. Письмовий текст заяви разом із перекладом долучено до матеріалів клопотання. Також ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) зазначав, що йому зрозумілі наслідки даної заяви та застосування спрощеної процедури видачі.

При цьому слідчий суддя пересвідчився, що зазначена заява є добровільною, написана ним власноручно, без будь-якого примусу чи тиску, та подана з метою прискорення процедури видачі (естради-ції) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до запитуваної країни ФРН. Затриманий добровільно надав згоду на спрощений порядок видачі (екстрадиції), і він усвідомлює правові наслідки такої згоди (відмови), які роз`яснено останньому судом.

Прокурор, під час розгляду клопотання, просив затвердити заяву ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та застосувати до нього екстрадиційний арешт терміном на 40 діб, зважаючи на положення КПК України щодо прискореної процедури екстрадиції та відповідну заяву затриманого з цього приводу.

Захисник ОСОБА_4 , з урахуванням поданої заяви щодо застосування спрощеної процедури видачі (екстрадиції) без відмови від права спеціального правила щодо кримінальної відповідальності, просив вирішити питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) екстардиційний арешт.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання прокурора та затриманої особи, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить наступних висновків.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 583 КПК України тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч. 4 ст. 583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.

У відповідності до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.

В судовому засіданні встановлено, що згідно інформації, які містяться в індивідуальному звіті з бази даних «Інтерпол», громадянин Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Федеративної Республіки Німеччина для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

В силу ст. 541 КПК України тимчасовим арештом є взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Метою тимчасового арешту відповідно до ст.ст. 541, 583 КПК є виключення можливості особі переховуватись від компетентних органів державної влади до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Відповідно ч. 6 ст. 583 КПК України під час розгляду клопотання про тимчасовий арешт слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

У разі якщо затримана особа надала згоду на її видачу (екстрадицію) або надала згоду на її видачу (екстрадицію) і відмовилася від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд вирішує питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту або про відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію) і застосування тимчасового арешту.

В судовому засіданні встановлено добровільність позиції щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), якому роз`яснено право надання згоди на його видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, а також правові наслідки такої згоди (відмови).

У ст. 573 КПК закріплено, що запит про видачу (екстрадицію) за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року.

Також у Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що видача для притягнення до кримінальної відповідальності проводиться за такі діяння, які по законам запитуючої і запитуваної Договірних сторін є карними і за скоєння яких передбачене покарання в виді позбавлення волі на строк не менше 1 року або більш тяжке покарання.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, 12.12.2019 року місцевим судом Аренсбурга обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, що відповідає розділу 242 (1), 244 (4), 22, 23 (1) Кримінального кодексу ФРН.

Також 05.02.2020 року за № 50 Gs 522/19 місцевим судом Аренсбурга видано європейський ордер на арешт громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана обставина підтверджується копією ордеру на арест, винесеного суддею місцевого суду Аренсбурга.

Інкримінований ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) злочин за законодавством України відповідає кваліфікації, передбаченій ч. 3 ст. 185 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року.

Строк давності притягнення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився, оскільки злочин вчинений в 2018 році.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що прокурором надано у повному обсязі вичерпний перелік документів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, що містять дані про вчинення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) злочину на території іноземної держави, у зв`язку з чим він оголошений у розшук компетентним органами ФРН.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що при вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів на обґрунтування підозри або обвинувачення та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), що відповідає розділу 242 (1), 244 (4), 22, 23 (1) Кримінального кодексу ФРН, не належить до військових злочинів і не носить політичного характеру.

Таким чином, встановлена відсутність правових перешкод для затвердження такої згоди, а відтак слідчий суддя вважає, що згода ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) про його видачу (екстрадицію) є вмотивованою та такою, що відповідає волевиявленню ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), а тому підлягає затвердженню.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що на даний час існують достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) тимчасового арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам ФРН, який є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам ФРН.

При цьому слідчим суддею не встановлено підстав для застосування більшого строку такого арешту, зважаючи на наявність відповідної згоди затриманого на його видачу (екстрадицію) в спрощеному порядку.

Таким чином, підстав, які б перешкоджали здійснення видачі ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) Німеччині слідчим суддею не встановлено, про них не повідомили в судовому засіданні ні захисник, ні сам затриманий.

У цьому зв`язку ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) підлягає екстрадиції (видачі) уповноваженими органами держави Україна запитуючій стороні, в порядку, передбаченому ст. 588 КПК України.

З цього приводу, слідчий суддя також вважає, що строк утримання під вартою, у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 20:40 год. 19.02.2022 року.

Зважаючи на вимоги п. 3 та абз. 3 ч. 6 ст. 583КПК України, за результатами розгляду клопотання про затвердження згоди слідчий суддя постановляє ухвалу про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, слідчий суддя не може застосувати альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вказана норма є імперативною і не передбачає можливості застосування іншого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного та зважаючи на згоду затриманого на його видачу, до останнього слід застосувати спрощену процедуру екстрадиції, і з цією метою слід до нього застосувати екстрадиційний арешт строком на 40 діб до прийняття рішення про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Федеративної Республіки Німеччини.

Слідчий суддя, також наголошує на положеннях частин 8 та 11 ст. 588 КПК України, які регламентують обмежені строки виконання ухвали слідчого судді про екстрадицію особи, оскільки згоду на спрощений порядок (екстрадицію) передбачає якнайшвидшу екстрадицію особи, а тому звертає увагу компетентних органів держави України на дотримання цих положень та своєчасність виконання останніми.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 29 Конституції Україні Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 1957 року ст.ст. 182-183, 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Грузії, неодруженого, непрацюючого, про застосування тимчасового арешту - задовольнити.

Затвердити згоду громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на видачу (екстрадицію) у спрощеному порядку та застосувати екстрадиційний арешт.

Застосувати до громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , екстрадиційний арешт на 40 (сорок) діб.

Строк екстрадиційного арешту рахувати з моменту затримання громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто з 20 год. 40 хв. 19 лютого 2022 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування екстрадиційного арешту до громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) діє до 20 год. 40 год. 30 березня 2022 року включно.

Громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якій останній володіє вільно.

Копію ухвали слідчого судді невідкладно направити уповноваженому (центральному) органу України через Бориспільську окружну прокуратуру Київської області разом з копією письмової заяви особи на її видачу (екстрадицію).

Ухвала слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено о 17 год. 00 хв. 25 лютого 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1