Справа № 686/7871/22
Провадження № 1-кс/686/3453/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга, подана в порядку ст.303 КПК України ОСОБА_3 , в якій вона просить зобов`язати уповноважену особу Хмельницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, ознаки якого вбачає у діях слідчого ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000227.

Скаржниця зазначає, що звернулася до Хмельницької обласної прокуратури із одинадцятьма заявами про вчинення кримінального правопорушення, однак відомості до ЄРДР не внесені, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

У судовому засіданні ОСОБА_3 і її представник - адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримали у повному обсязі та просять її задовольнити.

Уповноважена особа Хмельницького ТУ ДБР у м.Хмельницькому у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому надійшли матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 від 22.04.2022 В-286-ВС.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги заслухавши пояснення особи, яка її подала та її представника, дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Указане відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Слідчі органи повинні застосовувати всі засоби, передбачені законом, для проведення ефективного розслідування.

У силу ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Указані приписи кримінального процесуального закону свідчать про те, що тактика та методи досудового розслідування кримінального провадження, у межах законодавства, є повноваженнями слідчого і прокурора.

Висновок про достатність або недостатність доказів для пред`явлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення належать док компетенції сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий і прокурор, за наявності для того підстав, повинні скласти обвинувальний акт, а прокурор у разі повідомлення особі про підозру, у порядку ст..283 КПК України зобов`язаний у найкоротший строк: 1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Оцінка обставин та поставлених у вину особі стороною обвинувачення дій/бездіяльності, з якими закон про кримінальну відповідальність та кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість особи до такої відповідальності та визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, належать до компетенції суду.

Слідчий суддя установив, що ОСОБА_3 звернулася до Хмельницької обласної прокуратури із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, які були зареєстровані 12.04.2022 та 13.04.2022 надіслані за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому за вих. №31/1-1824вих-22.

Листом від 25.04.2022 за підписом керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 №В-286-ВС/14-01-01-22 заявниці фактично відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою з підстав відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення.

Як слідує із матеріалів скарги, відносно ОСОБА_3 був складений обвинувальний акт за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Зі змісту указаних заяв про вчинення кримінальних правопорушень та скарги з посиланням на кримінальне провадження №0000227 та справу № 682/252/18 та огляду судових рішень у цьому провадженні слідує, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.03.2018 ОСОБА_3 визнано винуватою в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України і призначено їй покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 03.08.2018 (справа № 682/252/18, провадження № 11-кп/792/403/18) вирок Славутського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишений без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_7 без задоволення.

В подальшому ОСОБА_3 та її захисник подали до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, тому числі у яких просили переглянути ухвалений відносно неї вирок.

Указані касаційні скарги постановою Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 682/252/18,провадження № 51-7066км18 залишені без задоволення, а вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 3 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишені без зміни.

ОСОБА_3 вбачає ознаки кримінального правопорушення у діях слідчого ОСОБА_5 , який на її думку сфальсифікував указане кримінальне провадження, порушував її права , а зібрані докази про її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення фактично є недопустимими.

Аргументи ОСОБА_3 про вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно неї, є необґрунтованими і ґрунтуються на її суб`єктивній незгоді із діями представників сторони обвинувачення, які реалізуючи власні повноваження, визначені КПК України, здійснювали досудове розслідування.

Ініціювання кримінального переслідування особи, яка здійснює досудове розслідування у ньому та діє у межах повноважень суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

За таких обставин, слідча (розшукова) і процесуальна діяльність вищевказаного суб`єкта владних повноважень в межах посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Скарга ОСОБА_3 і її заяви про вчинення кримінального правопорушення фактично містять прохання провести розслідування для з`ясування обставин у кримінальному провадженні про обвинувачення її у вчиненні злочину, за який її у подальшому було засуджено.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 , ставить під сумнів обставини, встановлені органом досудового розслідування та судами першої, апеляційної інстанцій під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227та заперечує винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Посилання особи, яка подала скаргу, про допущення бездіяльності та невиконання вимог частини 1 статті 214 КПК України після отримання її заяви про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Оцінка обставин винуватості скаржниці, належності та допустимості доказів, зокрема і тих, на які вона посилається у поданих заявах, уже була надана під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , перевірки вироку суду судом апеляційної інстанції, та у межах повноважень правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин Верховним Судом.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подані ОСОБА_3 заяви про вчинення кримінального правопорушення не містять відомостей про кримінальне правопорушення та про особу, яка його могла вчинити.

Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1