Справа № 953/3679/22
н/п 1-кп/953/645/22
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Новоазовськ Донецької області, з вищою освітою незаміжньої, має на вихованні неповнолітню дитину, тимчасово не працюючу, зареєстровану та фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -
До Київського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, в справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено.
Інші учасники підготовчого судового засідання також вважали, що перешкод для призначення справи до судового розгляду немає.
Обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 04.07.2022.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022.
Розділ IX-1 КПК України регулює особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану, зокрема, ч. 5 ст. 615 КПК України передбачає, що у разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.
Прокурор просив продовжити обвинуваченій строку запобіжного заходу з підстав наявності ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подавши клопотання.
Обвинувачена та захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначено в клопотанні.
При розгляді клопотання судом враховується, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не працює, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років, з конфіскацією майна або без такої.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працює, вчинила злочин в умовах воєнного стану, під час збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок чого суд вважає доведеним існування ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченої переховатися від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, які на теперішній час не зменшились.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
При постановленні даної ухвали суд, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при продовженні їй строку тримання під вартою, оскільки інкриміновані останній діяння скоєні в період воєнного стану.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 314 -317 КПК України, суд, -
Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 27 серпня 2022, без визначення застави.
Копію ухвали негайно направити сторонам та особам, яким доручено її виконання.
Про час та місце проведення судового засідання повідомити учасників судового провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя ОСОБА_1