Справа № 471/459/22
Провадження №1-кп/471/57/22
Номер рядка звіту 93
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
смт. Братське

11 серпня 2022 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7 ,

клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000094 від 15.05.2022, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микольське Братського району Миколаївської області, громадянина України, учня 6 класу Іванівської ЗЗСО І-ІІ ст., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучі обізнаним, що Указом Президента України № 64/22 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стан, введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який затверджений Законом України прийнятим Верховною Радою України. Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб, який затверджений Законом України прийнятим Верховною Радою України, 14.05.2022 року близько 10 год. 00 хв. разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували по АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник єдиний злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_9 .

Після чого, близько 12 год. 00 хв. 14.05.2022 року ОСОБА_8 , та малолітній ОСОБА_4 переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, спільно прибули до території домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де через присадибну ділянку проникли на частково огороджену територію домоволодіння ОСОБА_10 , після чого, через відсутність віконного скла в вхідних дверях будинку незаконно проникли в середину, звідки таємно, із корисних спонукань, в умовах воєнного стану здійснили крадіжку пневматичної гвинтівки «AIR RIFLE ВЗ - 1 4.5мм», що була у використанні, вартістю 1184,40 грн. разом із оптичним прицілом «tasco-4x20», що був у використанні вартістю 259,23 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збиту на загальну суму 1443,63 грн.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмежити його дозвілля щоденно з 21:00 до 07:00 години терміном на один рік.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, здійснив крадіжку для охорони на блок посту в межах села.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 просила суд задовольнити клопотання, зазначила, що розуміє свої обов`язки, щодо забезпечення належного догляду за сином та необхідність приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Заслухавши пояснення малолітнього, його законного представника, захисника, представника служби у справах дітей, враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_4 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК.

В діях, малолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану..

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 , не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_4 , вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмежити його дозвілля щоденно з 21:00 до 07:00 години терміном на один рік.

Керуючись ст .22, ст. 97, ст. 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 6-го класу Іванівської ЗЗСО І-ІІ ступенів, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмежити його дозвілля щоденно з 21:00 до 07:00 години терміном на один рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1 ,