1Справа № 335/2133/22 1-кс/335/987/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, має на утримані малолітню особу, непрацевлаштованого, здобув середню освіту, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищезазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2022, приблизно о 08 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «OPEL COMBO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Шевченка в м. Гуляйполе Пологівського району Запорізької області. У вантажному відділенні вказаного автомобіля, який не обладнаний місцями для сидіння перевезення пасажирів, у порушення вимог Правил дорожнього руху, перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час руху в районі будинку № 175 по вул. Шевченка, водій ОСОБА_6 у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушення координації дії, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи із злочинною недбалістю, допустив випадіння пасажира ОСОБА_7 з вантажного відділення керованого ним автомобіля «OPEL COMBO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яка в результаті падіння на цементобетонне дорожнє покриття отримала закриту черепно-мозкову травму і множинні ушкодження голови та обличчя, кінцівок.
В результаті даної ДТП пасажир ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.
Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги пп. а п. 2.9, п.п. 21.1, 21.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
- п. 2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;
- п. 21.1. «Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.»;
- п. 21.11 Забороняється перевозити:
а) «пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла».
У вчинені вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .
07.04.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК.
08.04.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування та тілесні ушкодження наявні у постраждалої на місця пригоди, стан проїзної частини в місці події;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які пояснили відомі їм обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, відомі йому обставини вказаної пригоди;

- висновку освідування за допомогою газоаналізаторного пристрою «Drager Alcotest 6810» на встановлення факту вживання алкогольних напоїв, відповідно до якого, на момент ДТП водій ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Крім того, ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе впливати на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння, або ж зможе схилити останніх давати неправдиві показання.

Також, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення), мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином.

Окрім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, та через яку наступили тяжкі наслідків (смерть потерпілого).

На переконання слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий просить суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий у судовому засіданні також підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, та щиро розкаявся, не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний має намір спокутувати свою провину шляхом вступу до лав Збройних сил України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свого захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
07.04.2022 о 14 год. 35 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК.
08.04.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання, та не оспорюється стороною захисту.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, який хоча і є необережним злочином, проте, у час його вчинення підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до тяжких наслідків, загибелі особи.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.

Так, підозрюваний з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з урахуванням того, що досудове розслідування наразі триває, знаходиться на початковій стадії він може незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які слідчий зазначав у клопотанні, то слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено їх існування.

Так, у клопотанні та у судовому засіданні ані прокурором, ані слідчим не зазначено, яким іншим способом ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, а щодо можливості вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, то вказаний ризик є припущенням органу досудового розслідування, оскільки підозрюваний до затримання не притягався до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може негативно впливати на хід досудового розслідування шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та вважає за належне визначити заставу в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та зумовити її належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 червня 2022 року включно, який обчислювати з 14 год. 35 хв. 07 квітня 2022 року.

Встановити ОСОБА_6 заставу у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, номер розрахунку (IBAN) UA: 0001205, ДКСУ м. Київ, код отримувача , МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_6 , номер справи № 335/2133/22 (провадження 1-кс/335/987/2022), суд, в якому розглядається справа Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (Запорізька область, Пологівський район, м. Гуляйполе), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному проваджені.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 чи іншому заставодавцеві, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 14 год. 35 хв. 05 червня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 11.04.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1