Справа № 461/8256/21
Провадження № 1-кс/461/2437/22
УХВАЛА
Іменем України
30.06.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 10.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , в якому просить слідчого суддю накласти арешт на гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки), які виявлені 08 жовтня 2021 року в ході обшуку на території ДП «Львівський бронетанковий завод», , що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Стрийська,73 та визначити місце зберігання вказаних гусеничних стрічок на території ДП «Львівський бронетанковий завод».
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що службові особи ДП «Львівський бронетанковий завод» та Військового представництва 4762 Міністерства оборони України, за попередньою змовою групою осіб, допустили розтрату ввіреного їм майна.
Слідчий в клопотанні зазначає, що 13 квітня 2021 року, в ході виконання ДП «Львівський бронетанковий завод» державного контракту, на підставі проведеного (електронний торгівельний майданчик Прозорро) тендеру UA-2021-03-26-001101-b, між ДП «Львівський бронетанковий завод» та ТОВ «СПЕЦ-ТЕХНО-СЕРВІС» підписано договір №10336179 від 29.04.2021 на поставку гусеничної стрічки другої категорії, каталожний номер 613.4422сб-Д1 в кількості 2 шт. на суму 787 344,00 грн.
17.05.2021 вищевказані вироби поставлені на територію ДП «Львівський бронетанковий завод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 73, та прийняті вхідним контролем військового представництва 4762 МОУ і відповідальними особами ДП «Львівський бронетанковий завод» як такі, що відповідають вимогам тендерної закупівлі.
Відповідно до тендерної документації (оголошення, рішення відповідальної особи) та договору поставки № ДК-10336179 від 29.04.2021 ДП «Львівський бронетанковий завод» закупило гусеничні стрічки з каталожним номером 613.44.22сб-Д1 (має підвищений коефіцієнт зчеплення з ґрунтом через збільшення висоти ґрунтозацепів 5 мм, додаткових ґрунтозацепів зовні на цівках траків). Однак, наявна інформація свідчить про те, що ТОВ «СПЕЦ-ТЕХНО-СЕРВІС» фактично поставило гусеничні стрічки які використовувались в танках типу «Т-62». З метою проведення ідентифікації вищевказаного виробу, залучено судового експерта для проведення дослідження гусеничної стрічки, яка відповідно до договору № ДК-10336179 від 29.04.2021 поставлена на ДП «Львівський бронетанковий завод». Згідно висновку експертного дослідження №06/21 від 07.06.2021, вказана гусенична стрічка не відповідає заявленим в договорі характеристикам, тобто поставлені вироби конструктивно не мають ґрунтозацепів та призначенні для використання в інших умовах (каталожний номер 613.44.22сб-1В). Крім того, встановлено, що різниця між гусеничними стрічками з каталожним номером 613.44.22сб-Д1 та 613.44.22сб-1В складає близько 200 000 грн., тобто службовими особами ДП «Львівський бронетанковий завод» та військового представництва 4762 МОУ умисно прийнято на облік гусеничні стрічки неналежної характеристики та меншої вартості
08 жовтня 2021 року на території ДП «Львівський бронетанковий завод» проведений санкціонований обшук на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова, під час якого виявлено, вилучено та визнано речовими доказами документи та гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки). Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.10.2021на вищевказане майно накладено арешт.
11 жовтня 2021 року слідчим СУ ГУНП у Львівській області винесено постанову про призначення експертизи військового майна для встановлення технічного найменування та ринкової вартості об`єктів дослідження гусеничних стрічок, які поставлені відповідно до договору №10336179 вiд 29.04.2021 та вилучені 08 жовтня 2021 року в ході обшуку на території ДП «Львівський бронетанковий завод». Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру MBC України.
02.06.2022 відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.10.2021 на гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки).
У зв`язку з вищенаведеним виникла необхідність у накладені арешту на гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки), з метою їх збереження та проведення повторної експертизи для вирішення питань, що не встановлені у первинній експертизi вiйськового майна, котрі вилучені в ході обшуку ДП «Львівський бронетанковий завод» та повернуті відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.06.2022.
Керуючись законодавчими нормами та з метою збереження речових доказів вищевказане майно, слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий в судовому засіданні підтримав дане клопотання. Просив задоволити його. Надав аналогічні викладеним в клопотанні пояснення.
Представники власника майна в судовому засіданні заперечили проти задоволення даного клопотання. Просили відмовити у задоволенні такого.
Заслухавши пояснення слідчого, представників власника майна, перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
10.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З клопотання слідчого вбачається, що 08 жовтня 2021 року на території ДП «Львівський бронетанковий завод» проведений санкціонований обшук на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова, під час якого виявлено, вилучено та визнано речовими доказами документи та гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки). Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.10.2021 на вищевказане майно накладено арешт.
Тобто 13.10.2021 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова вже було розглянуто клопотання старшого слідчого ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000020 від 10.06.2021 про арешт майна та було накладено арешт гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки). Цей арешт скасовано ухвалою слідчого судді від 02.06.2022 року.
В порушення вимог ч.5 ст.171 КПК України слідчий 28.06.2022 р. повторно звертається в суд з клопотанням про накладення арешту гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки).
Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ч.2 ст.19 Конституції України та КПК України не передбачає можливості повторного звернення до слідчого судді з аналогічним клопотанням.
02.06.2022 року під час розгляду клопотання директора Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_7 про скасування арешту на гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки) слідчий не з`явився, не надав слідчому судді своїх письмових заперечень щодо даного клопотання, не спростував доводів директора Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_7 та не довів наявність об`єктивної необхідності у продовженні арешту на таке майна.
Намагаючись виправити вищезазначену помилку сторона обвинувачення вирішила діяти позапроцесуальним способом. А саме: подав нове аналогічне клопотання про накладення арешту після скасування арешту судом. На думку суду такі дії суперечать Конституції України.
Як визначено у ч.1 ст.318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування не повернуто директору Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_7 гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки) на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.06.2022 року.
Ухвала Галицького районного суду м.Львова від 02.06.2022 року вступила в законну силу 02.06.2022 року, а тому гусеничні стрічки з БТС-4 (2 штуки) мають бути повернуті його власнику.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого, в тому числі у зв`язку із порушенням слідчим строків звернення до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 168, 170- 173, 309, 392 -395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 10.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання .

Слідчий суддя ОСОБА_1