Номер провадження:1-кс/521/2869/22
У Х В А Л А

19 серпня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000077 від 28.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працюючого СПД « ОСОБА_7 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 07 березня 2022 строком на один місяць.

Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 подовжено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 26 березня 2022 строком на один місяць.

Відповідно до Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 подовжено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 25 квітня 2022 строком на один місяць.

Відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 подовжено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 25 травня 2022 строком на три місяці, тобто до 25 серпня 2022 року.

Відповідно до Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 23 серпня 2022 строком на 90 діб, тобто до 23 листопада 2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку серпня 2022 року більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , яка полягала у вчиненні розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, а саме на потерпілу ОСОБА_9 з метою заволодіння майном останньої, поєднаного з проникненням до її житла.

В подальшому, ОСОБА_4 заздалегідь домовившись з ОСОБА_8 про спільне вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 , діючи узгоджено, та маючи єдиний умисел на вчинення вказаного злочину, попередньо розподілили між собою ролі. Так, згідно розподілених ролей ОСОБА_8 повинен був зайти до приміщення квартири, в якій проживала потерпіла ОСОБА_9 , та використовуючи свою значну перевагу у фізичній силі, подолати опір останньої та змусити її сказати, де знаходяться грошові кошти. В цей час ОСОБА_4 повинен був обшукати приміщення квартири потерпілої та заволодіти знайденими грошовими коштами.

Далі, 18.08.2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Тоуоtа Саmrу», на якому ОСОБА_4 з метою приховання своєї злочинної діяльності попередньо змінив держаний реєстраційний номер з ВН63180Х на несправжній НОМЕР_1 , прибули до місця мешкання потерпілої ОСОБА_9 , а саме за адресою АДРЕСА_3 .

В подальшому, того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно розподілених ролей, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 використовуючи предмети для маскування своєї зовнішності, а саме кепки, перчатки та медичні маски, в умовах воєнного стану запровадженого з 07.03.2022 - Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 року проникли через незачинені двері до приміщення квартири в якій знаходилася потерпіла ОСОБА_9 а саме до квартири АДРЕСА_4 .

В подальшому, ОСОБА_8 діючи в злочинній змові з ОСОБА_4 відповідно до заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку, вхопив останню своєю лівою рукою за обличчя та закрив рот та ніс, а своєю правою рукою вхопив ОСОБА_9 в області шиї, придушив та притиснув до ліжка, таким чином подолавши опір останньої та позбавивши можливості покликати на допомогу. В цей час ОСОБА_4 почав обшукувати приміщення квартири, в якій мешкала потерпіла ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами, що знаходилися у приміщенні.

В подальшому, після подолання опору потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 змусили останню повідомити про місце зберігання грошових коштів у приміщенні квартири. Далі ОСОБА_4 , продовжуючи діяти згідно заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, відійшов від потерпілої ОСОБА_9 до місця, на яке показала остання та почав обшукувати його з метою заволодіння грошовими коштами. В цей час ОСОБА_8 , продовжуючи діяти згідно заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, продовжував шляхом застосування фізичної сили утримувати потерпілу ОСОБА_9 на ліжку в лежачому положенні.

Після цього, працівниками поліції були викриті та припинені злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що були спрямовані на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 шляхом вчинення розбійного нападу та останні затримані на місці вчиненні злочину правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

В подальшому 18.08.2022 року ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано у вчиненні вказаного злочину та останньому 19.08.2022 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Примірник письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, а саме власноруч.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, українець, з вищою освітою, неодружений, працюючий СПД «Назарчук», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.08.2022, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису від 18.08.2022, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом обшуку автомобіля марки Тоуоіа Сашгу від 18.08.2022 року, матеріалами оперативних підрозділів та іншими доказами у сукупності.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджатиме кримінальному провадженню, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також унеможливлюють застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час судового розгляду справи, а саме:

-п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, так як вчинив особливо тяжкий злочин і знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від слідства та суду.

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_4 враховуючи те, що він під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження отримає відомості, щодо свідків у даному провадженні, може незаконно впливати на них, адже їх допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного вони можуть змінити показання в залі судового засідання під час судового розгляду. Крім того ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідком ОСОБА_10 . Також, знаючи про місце проживання потерпілої, ОСОБА_4 може незаконного впливати на неї, примушуючи останню також змінити покази або відмовитися від них.

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: враховуючи обставини вчиненого злочину та поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування свідчить про наявність корисного умислу на вчинення злочинів, що в свою чергу може свідчити про можливість вчинення нових злочинів майнового характеру.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання, домашнього арешту, не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як ухилення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого, вчинення нових аналогічних злочинів.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»),

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. З ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»),

Крім того, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування:

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його конституційних прав, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий звернувся з вказаним клопотанням до суду.

Прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на докази, які на їх думку підтверджують їх правову позицію, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт. Якщо суд прийме рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять визначити розмір застави.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду. Тобто, у положеннях даної статті наголошується на тому, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, вина особи не є ще доказаною. Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд під час здійснення кримінального провадження, й зокрема під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу оцінюють докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Під час обрання запобіжного заходу суд не повинен досліджувати питання доведеності вини підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу не повинен обґрунтовувати вину особи, оскільки на вимогу п.1ч.1 ст.178 КПК України він лише оцінює вагомість доказів, або їх достатність, переконливість. У такому випадку, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, встановлює достатньо чи недостатньо доказів, наданих стороною обвинувачення щоб вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Досліджувати сутність доказів, викладених у клопотанні про застосування запобіжних заходів, або сутність доказів наданих стороною захисту, слідчий суддя не повинен. Фактично слідчий суддя перевіряє кількісну складову, а не якісну.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, на даному етапі, підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів передбачених ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, саме вказаний ризик був доведений прокурором під час судового розгляду.

При цьому ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) підтверджується тяжкістю злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 .

Вказана позиція, також, зазначена у рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії», (№7064/05 від 01 червня 2006 року) де зазначено, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя та вчинення нових злочинів. Проте, в цьому рішенні також зазначено, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до увагу тільки тяжкість злочину. В зв`язку з викладеним слідчий суддя наводить і інші доводи з цього приводу.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується обставинами які встановлені в судовому засіданні, та яким слідчий суддя надає оцінку з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме оцінюючи ступень міцності соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його мешкання. Відповідно до встановлених обставин ОСОБА_4 є громадянином України, має постійне місце мешкання на території м. Одеси; ОСОБА_4 не являється інвалідом, не страждає будь-якими тяжкими захворюваннями; ОСОБА_4 є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Стосовно медичних документів, які підтверджують стан здоров`я підозрюваного, суд зауважує, не надано жодного документу, який би свідчив про заборону тримання підозрюваного в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою суд вважає, що вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Відповідно до частини 4 пункту 1 статті 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки злочини які інкримінуються підозрюваному вчиненні із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 132, 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000077 від 28.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 18.10.2022 року, без права внесення застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доручити слідчому

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1