Справа № 361/6864/19
Провадження № 1-кп/361/198/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.22 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001867 від 02.07.2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючої, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Русанів Броварського району Київської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого:

-01.11.2006 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;

-20.03.2007 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до покарання приєднано 6 місяців за вироком суду від 01.11.2006, звільненого 16.04.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 3 роки 4 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.3 ст. 357 КК України, суд -

встановив:
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований у вигляді тримання під вартою строком до 10 квітня 2022 року включно, а ОСОБА_3 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 10 квітня 2022 року.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 під вартою, яке обґрунтовує тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також просив врахувати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину.

Прокурор в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання у відсутність, в зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, просив проводити судовий розгляд клопотання у відсутність, зважаючи на воєнний стан запроваджений на всій території України. Також просив відмовити в продовженні дії запобіжного заходу та застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

Підозрювана ОСОБА_3 відмовилась від отримання клопотання про продовження тримання під вартою, про що працівниками СІЗО складено відповідний акт.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, просила проводити судовий розгляд клопотання у відсутність, зважаючи на воєнний стан запроваджений на всій території України. Проти клопотання заперечувала.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від отримання клопотання про продовження тримання під вартою, про що працівниками СІЗО складено відповідний акт.

При цьому, згідно довідки наданої ДУ "Київський слідчий ізолятор" проведення судового засідання по слуханню даного клопотання у режимі відео конференції є неможливим, в зв`язку з відсутністю Інтернет зв`язку.

До вказаного строку судовий розгляд кримінального провадження не вбачається завершити з об`єктивних причин - у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану , в Україні введений воєнний стан із 05.30 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до 24.04.2022 року

Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Зважаючи на невідкладність вирішення питання про продовження дії заходів кримінального провадження та з урахуванням листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. N 2/0/2-22 Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану та вимог ст. 615 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження на підставі наявних доказів та наданих матеріалів.

Дотримуючись вимог частини 3 статті 331 КПК України, суд, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Суд, дослідивши матеріали приходить до наступного висновку.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України не вдалося забезпечити безпосередню участь обвинувачених у судове засідання в режимі відеоконференції.

Крім того, відсутня можливість доставити обвинувачених до зали суду через введення на території України воєнного стану.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 12 - 2 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 3 ст.331 КПК України (щодо обов`язку суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов до висновку, що відсутність обвинуваченого, за присутності його захисника, а також потерпілої та її представника, не є перешкодою для розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

За змістом частини третьої статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене; строк ухвали суду про продовження строку тримання під вартою відповідно до статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Оскільки термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підсудних закінчується, а судовий розгляд даного провадження не закінчився, виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу - тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого їм злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який останні можуть бути засудженими до 10 років позбавлення волі, можуть незаконно впливати на недопитаних свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено в п. 17 Листа № 511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року). При цьому наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, які при наявності презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому, дотримуючись практики Європейського суду з прав людини, яка є часткою національного законодавства та якою визначається, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, а тому суд вважає, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню ще на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.

В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

Суд виходить з того, що на даній стадії і при вирішенні даного питання суд не робить висновків щодо доведеності вини події кримінального правопорушення, тому винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за даним обвинуваченням, на даній стадії не береться до уваги, оскільки існує обґрунтована підозра.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , 1981 р.н. за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України, строком на 60 днів, тобто до 05 червня 2022 року включно, з утриманням останньої в ДУ Київський слідчий ізолятор .

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , 1989 р.н. по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України, строком на 60 днів, а саме тобто до 05 червня 2022 року включно з утриманням останнього в ДУ Київський слідчий ізолятор .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебувають під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1