У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.09.2022 Справа №607/11690/22

Провадження № 1-кс/607/3757/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2022 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року про продовження строку тримання під вартою на строк 60 діб відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що з вересня 2019 року по 07.04.2022 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , діючи у складі злочинної організації, окрім цього ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у складі групи за допомогою мережі Інтернет, сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджера «Telegram», інтернет-магазинів під назвами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 », незаконно отримували, зберігали, перевозили з метою збуту та шляхом так званих «закладок» збували наркотичні засоби, особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовин та особливо небезпечні психотропні речовини у Тернопільській та Хмельницькій областях особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

Окрім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кошти одержані злочинним шляхом, а саме здобуті від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, використовували, розпоряджалися та вчиняли дії щодо приховування та маскування таких грошових коштів, і в подальшому частину з яких використовували з метою продовження - забезпечення функціонування незаконної діяльності злочинної групи та продовження незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме оплачували винагороду учасникам злочинної групи за їх злочинну діяльність, купляли наркотичні засоби та психотропні речовини, забезпечували матеріально-технічну базу, так званого інтернет-магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Також, ОСОБА_10 з вересня 2021 року по березень 2022 року за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram», магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », псевдонімів у ньому « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за інтернет посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , незаконно збувавав на території м. Тернополя та області наркотичні засоби та психотропні речовини особам які схильні до вживання вказаних речовин.

Окрім цього, ОСОБА_10 кошти одержані злочинним шляхом, а саме здобуті від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, використовував, розпоряджався та вчиняв дії щодо приховування та маскування таких грошових коштів.

Також, ОСОБА_9 з вересня 2021 року по квітень 2022 року за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram», магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », незаконно збувавав на території м. Тернополя та області наркотичні засоби та психотропні речовини особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

Слідчий вказує на наявність підстав підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, якими є зібрані під час досудового розслідування докази, а саме: протоколи про проведення контролів за вчинення злочину у формі оперативної закупки; висновки експертів, згідно яких вилучені в ході проведення оперативних закупок речовини є особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами; огляд інформації отриманої по електронних гаманцях «EasyPay» із інформацією про створення гаманців, вхід на них зарахування грошових коштів та виведення грошових коштів; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію; висновки експертів, згідно яких вилучені в ході відібрання взірців речовини з посилок є особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами; протоколи проведення негласної слідчої (розшукової дії) спостереження за особою, згідно яких учасники групи зустрічаються, забирають посилки із особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами, які фасуюють за місцем свого проживання у так звані «закладки» та в подальшому розкладають у м. Тернополі; протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії) негласне обстеження публічно недоступного місця, в якому зафіксовано докази злочинної діяльності учасників організованої злочинної групи, пов`язаної із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту нароктичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протоколи проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з транспортних телекомунікаціних мереж, згідно яких учасники злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльность, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних інофрмаційних мереж, згідно яких учасники організованої злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльность, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протоколами проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних, в ході яких були вилучені наркотичні засоби та психотропні речовини, накладні ТОВ «Нова Пошта», за допомогою яких пересилались наркотичні засоби та психотропні речовини, сім карти операторів стільникового зв`язку та упакування від сім-карток операторів стільникового зв`язку, з яких створювалися електронні гаманці, банківські карти, на які перераховувалися грошові кошти із електронних гаманців та на які підозрювані отримували винагороду за свої злочинні дії, ваги для зважування наркотичних засобів та психотропних речовин, упакування у виді пакетів, липкі стрічки, магніти які використовувалися для виготовлення так званих «закладок», блокноти, записники, записки із інформацією про злочинну діяльність, комп`ютерна техніка та мобільні телефони із перепискою між підозрюваними, згідно яких учасники організованої злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльність, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; інші матеріали досудового розслідування.

08 квітня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09 квітня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07.06.2022 р. із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн.

25 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до 23.07.2022 р.

13 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до 10.09.2022 р.

06 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.

23 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

01 вересня 2022 року стороною обвинувачення завершено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні і надано доступ до його матеріалів стороні захисту.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, що відносяться до особливо тяжких злочинів, а також зазначає про те, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, на думку слідчого, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів та дані про особу підозрюваного свідчать про наявність підстав для продовження строку застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість злочинів, у вчиненні яких останній підозрюється, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати. Крім того зазначив, що на даний час прийнято рішення в порядку ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування, однак провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 неможливо, а тому зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо клопотання прокурора та просять відмовити в його задоволенні. Крім того захисник підозрюваного просить зменшити розмір застави, що визначений слідчим суддею під час обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 70 000 грн.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави, при цьому вказав, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами. У такому випадку мінімальний розмір застави відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України становить 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, та саме такий розмір застави визначений ОСОБА_4 , а тому зменшення його розміру суперечитиме вимогам закону.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України.

08 квітня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09 квітня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07.06.2022 р. із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн.

25 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до 23.07.2022 р.

13 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до 10.09.2022 р.

06 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року до шести місяців.

23 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

01 вересня 2022 року стороною обвинувачення завершено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні і надано доступ до його матеріалів стороні захисту.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 02 листопада 2020 року; протоколом обшуку від 08.04.2022 р.; висновками експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-22/3402-НЗПРАП від 09.04.2022 року, №СЕ-19/120-21/3494-НЗПРАП від 11.05.2022 року; протоколами огляду від 11.10.2021 р., 06.05.2022 р., 12.05.2022 р.; повідомленням про нову підозру від 23.08.2022 р.; рапортом ст. о/у УБН в Тернопільській області ОСОБА_23 від 02.11.2020 р.; протоколом за результатами негласної слідчої (розшукової) дії негласне обстеження публічного недоступного місця від 21.05.2021 р.; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29.07.2021 р.; протоколами про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21.01.2021 р., 23.09.2021 р., 21.01.2022 р.; висновками експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-21/1025-НЗПРАП від 10.02.2021 року, №СЕ-19/120-21/10003-НЗПРАП від 08.12.2021 року, №СЕ-19/120-21/10005-НЗПРАП від 24.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/10007-НЗПРАП від 26.10.2021 року, №СЕ-19/120-21/10001-НЗПРАП від 26.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/9998-НЗПРАП від 25.10.2021 року, №СЕ-19/120-21/9997-НЗПРАП від 09.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/9996-НЗПРАП від 29.12.2021 року, №СЕ-19/120-21/9995-НЗПРАП від 22.10.2021 року, №СЕ-19/120-21/9994-НЗПРАП від 26.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/9992-НЗПРАП від 08.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/9993-НЗПРАП від 29.12.2021 року, №СЕ-19/120-21/9991-НЗПРАП від 26.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/9989-НЗПРАП від 06.12.2021 року, №СЕ-19/120-21/9990-НЗПРАП від 29.11.2021 року, №СЕ-19/120-21/9987-НЗПРАП від 30.12.2021 року, №СЕ-19/120-21/9986-НЗПРАП від 20.12.2021 року, СЕ-19/123-21/9422-НЗПРАП від 10.01.2022 року, №СЕ-19/120-22/1101-НЗПРАП від 15.02.2022 року, №СЕ-19/120-22/1099-НЗПРАП від 16.02.2022 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії накладення арешту на кореспонденцію її огляд і виїмку від 22.11.2021 р., 24.01.2022 р., 25.01.2022 р.; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 17.02.2022 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 13.01.2022 р.; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.07.2021 р., 19.07.2021 р., 29.07.2021 р., 24.12.2021 р., 19.01.2022 р., 21.02.2022 р.; протоколом огляду від 06.01.2022 р., інформацією щодо електронних гаманців «EasyPay»; іншими матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , які у відповідності до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, та за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від таких осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом. При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Крім того, ризик можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінальне правопорушення стверджується тим, що останній не працює, не має постійного законного заробітку, не має на утриманні осіб, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а тому з метою забезпечити себе матеріально може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що прокурором 01 вересня 2022 року визнано, що зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002207 від 02 листопада 2020 року, докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прийнято рішення в порядку ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування.

За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню та для запобігання доведених у судовому засіданні ризиків застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою строком на 60 днів не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим при вирішенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави, слідчий суддя бере до уваги, що при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2022 року останньому також було визначено альтернативний вид запобіжного заходу, а саме заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн. При цьому на час обрання вказаного запобіжного заходу ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 серпня 2022 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України. Відповідно до ст.12 КК України вказані кримінальні правопорушення є особливо тяжкими злочинами.
Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, серед іншого, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, визначений ухвалою слідчого судді від 10 квітня 2022 року розмір застави є мінімальним при застосуванні такого запобіжного заходу у випадку вчинення особливо тяжких злочинів, які інкримінуються ОСОБА_4 , та такий розмір застави є актуальним на даний час з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, а зменшення розміру застави суперечитиме вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави слід відмовити.
Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави відмовити.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 03 листопада 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1