Справа №463/6915/22
Провадження №1-кс/463/5317/22
У Х В А Л А
про накладення арешту
26 вересня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

старший слідчий першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000202 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Клопотання мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що23.09.2022, близько 18:00 год., майстер лісу Розгірченського лісництва ДП «Сколівське лісове господарство» ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу с.Розгірче Стрийського району Львівської області, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_6 , завдав останньому удар рукояткою пістолета «Форд-12» (пристрій для відстрілу резиновими кулями) в голову, чим спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми та перелому основи черепа.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
24.09.2022 слідчим, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук автомобіля «у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: пістолет для відстрілу гумовими кулями «Форд-12» із серійним номером НОМЕР_1 в кобурі чорного кольору, з магазином та 15 (п`ятнадцятьма) набоями з маркуванням «Вій»; светр темно-синього кольору із биркою «M&S TAILORED FIT» та куртка-безрукавка темно-зеленого кольору;мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-картою оператора «Vodafone».

Враховуючи наведене вилучені речі могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту, який встановлюється під час розслідування.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 25.09.2022, вилучені речі визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучені вказані вище речі мають значення для кримінального провадження, оскільки можуть бути предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить клопотання задовольнити.

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, просив таке слухати у його відсутності, подане клопотання підтримує просить таке задовольнити.
ОСОБА_5 у судове засідання не зв`явився, попередньо подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання за відсутності учасників процесу у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.09.2022, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Так у 24.09.2022 слідчим, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук автомобіля «у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: пістолет для відстрілу гумовими кулями «Форд-12» із серійним номером НОМЕР_1 в кобурі чорного кольору, з магазином та 15 (п`ятнадцятьма) набоями з маркуванням «Вій»; светр темно-синього кольору із биркою «M&S TAILORED FIT» та куртка-безрукавка темно-зеленого кольору;мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-картою оператора «Vodafone».

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час проведення обшуку 24.09.2022 вилучено вказані речі та 25.09.2022 їх визнано речовими доказами.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено у під час проведення обшуку 24.09.2022, в ході яких виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі та документи.

Так, постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 25.09.2022 року, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000202 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучені речі під час згаданого обшуку містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, з врахуванням того, що не забезпечення його схоронності може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені речі, можуть бути предметом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000202 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України , а саме:

-пістолет для відстрілу гумовими кулями «Форд-12» із серійним номером НОМЕР_1 в кобурі чорного кольору, з магазином та 15 (п`ятнадцятьма) набоями з маркуванням «Вій»;

-светр темно-синього кольору із биркою «M&S TAILORED FIT» та куртка-безрукавка темно-зеленого кольору;

-мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-картою оператора «Vodafone», які 24.09.2022 були вилучені у ході проведення обшуку у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1