Справа № 355/768/22
Кримінальне провадження № 1-кп/355/100/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2022 р. Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баришівка кримінальне провадження № 0000102 від 02 червня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.12.2021р. Баришівським районним судом Київської області за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.12.2021р. за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Після набрання вироком законної сили, 11.01.2021р., ОСОБА_4 поставлений на облік у Броварський районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

10.02.2022р. ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про наслідки у разі ухилення від відбуття покарання. Також, у засудженого ОСОБА_4 відібрана підписка в якій він попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України та роз`яснено, що згідно даної статті ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років. В цей же день ОСОБА_4 за вих. № 32/1/172-22 від 10.02.2022р. видано направлення до Комунального підприємства «ЖЕК Баришівської селищної ради», згідно якого до відпрацювання громадських робіт він мав приступити з 14.02.2022р.

18.02.2022р. Броварський РВ № 1 отримав довідку від КП «ЖЕК Баришівської селищної ради» про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбуття покарання в виді громадських робіт до даного підприємства не звертався.

З метою з`ясування обставин неприбуття до КП «ЖЕК Баришівської селищної ради» 21.02.2022р. у ОСОБА_4 відібрано письмове пояснення, в якому останній пояснив, що до підприємства з направленням не звертався та громадські роботи не відпрацьовував, оскільки займався власними справами за що йому винесено письмове попередження та повторно роз`яснено зміст ст. 389 КК України і ст. 40 КВК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 за вих. № 32/1/206-22 від 21.02.2022р. видано повторно направлення до Комунального підприємства «ЖЕК Баришівської селищної ради», згідно якого до відпрацювання громадських робіт він мав приступити з 24.02.2022р.

Однак, згідно наданої Комунальним підприємством «ЖЕК Баришівської селищної ради» 13.04.2022р. інформації вбачається, що ОСОБА_4 для відбуття призначеного покарання до підприємства знову не звернувся.

20.04.2022р. в черговий раз у ОСОБА_4 відібрано письмове пояснення, в якому останній пояснив, що неодноразово попереджався про відповідальність у разі ухилення від відбування громадських робіт, однак до відбуття покарання у виді громадських робіт не приступав і взагалі до Комунального підприємства «ЖЕК Баришівської селищної ради» не звертався, а у зв`язку з тим, що з 24.02.2022р. в Україні оголошено військовий стан, то він постійно знаходився вдома. Цього ж дня ОСОБА_4 винесено повторно письмове попередження, в черговий раз роз`яснено зміст ст. 389 КК України і ст. 40 КВК України та за вих. № 32/1/291-22 від 20.04.2022р. знову видано направлення до Комунального підприємства «ЖЕК Баришівської селищної ради», згідно якого до відпрацювання громадських робіт він мав приступити з 22.04.2022р.

Незважаючи на винесені 21.02.2022р. та 20.04.2022р. письмові попередження, засуджений ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, не бажаючи виконувати покарання, всупереч покладених на нього ч. 1 ст. 37 Кримінального виконавчого кодексу України (далі КВК України) обов`язків, ухилився від відбування громадських робіт та згідно графіку, без поважної на те причини, не з`явився для відбування громадських робіт, так як згідно наданої Комунальним підприємством «ЖЕК Баришівської селищної ради» чергової довідки ОСОБА_4 для відбуття призначеного покарання до підприємства повторно не звернувся. В своєму письмовому поясненні, наданому 27.04.2022р., останній пояснив, що відпрацьованих годин не має, відбувати покарання не хоче та виконувати судове рішення не буде, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі за викладених у вироку обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні ( проступку), погодився з кваліфікацією вчиненого ним діянням, а так само визнав всі інші фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, і які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого обвинуваченому діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке було вчинено ОСОБА_4 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення ( проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і він винен у його вчиненні, так як ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення ( форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України є проступком.

Згідно ч.3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді, складеної органом пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк .

Так, згідно характеризуючи даних, що містяться у матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

З врахуванням викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у вигляді арешту в межах санкції інкримінованої йому статті.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку ,але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення ,суд до покарання , призначеного за новим вироком , повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком .

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт .

Не відбутий обвинуваченим ОСОБА_4 термін покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.12.2021 року, у вигляді 100 годин громадських робіт відповідно до ст.72 КК України перевести в покарання у вигляді арешту із розрахунку вісім годин громадських робіт відповідає одному дню арешту, що становить 12 днів 12 годин арешту .

Остаточно ОСОБА_4 слід обрати покарання за сукупністю вироків, застосувавши ч.1 ст.71 та ст.72 КК України, шляхом приєднання до нового покарання не відбутої частини покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.12.2021р., яким його засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання за новим вироком не відбутого покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.12.2021р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, що в силу п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 12 дням 12 годинам арешту , остаточно обвинуваченому ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців 12 (дванадцяти) днів арешту.

Термін покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копія вироку в порядку ст.376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1