10.05.2022 Справа № 756/3075/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3075/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши відкрите судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002636 від 25.11.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштованого, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, такого, що інвалідності першої та другої групи немає, раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Тимофіївки Іванівського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_2 , офіційно непрацевлаштованого, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, такого, що інвалідності першої та другої групи немає, військовослужбовцем строкової служби не являється, раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
25.11.2021 приблизно о 13:30 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в торгівельній залі гіпермаркету «Ашан» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 15а), де в них виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, того дня в той же час, перебуваючи в торгівельній залі гіпермаркету «Ашан», що знаходиться за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, підійшовши до торгівельних полиць з цукерками, звідки ОСОБА_3 взяв товар, а саме: цукерки «FERRERO» (арт. 143) у кількості 4 шт (упаковки), вартістю 349,17 грн (без урахування ПДВ) кожна, на загальну суму 1 396,67 грн (без урахування ПДВ), з яких одну упаковку заховав собі під куртку, в яку був одягнений того дня, а три інших упаковки поклав до сумки чорного кольору ОСОБА_4 , яка була при останньому того дня, та направилися до лінії кас гіпермаркету «Ашан».
Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, останні, маючи при собі неоплачений вищевказаний товар, належний ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (код ЄДРПОУ № 35442481), на загальну суму 1 396,67 грн (без урахування ПДВ), перетнули лінію кас гіпермаркету «Ашан» та направилися до виходу з нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довели з причин, які не залежали від їх волі, так як були зупинені працівниками охорони гіпермаркету.
Внаслідок вчинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли спричинити майнової шкоди ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (код ЄДРПОУ № 35442481) на загальну суму 1 396,67 грн (без урахування ПДВ).
Представник потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився. При цьому, до суду надійшла заява останнього, в якій представник потерпілого просить проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності з огляду на те, що викрадені речі повернуто на відповідальне зберігання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що 25.11.2021 приблизно о 13:30 вони разом із ОСОБА_4 , перебуваючи в торгівельній залі гіпермаркету «Ашан» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 15а), вирішили вкрасти чотири упаковки цукерок «FERRERO». Він, ОСОБА_3 , взяв із торгівельної полиці чотири упаковки цукерок, одну із яких помістив під свою куртку, а ще 3 упаковки помістив у чорну сумку, яка була того дня при ОСОБА_4 . Заховавши в такий спосіб товар, немаючи грошей на його оплату, тримаючи цукерки при собі, вони разом з ОСОБА_4 перетнули лінію кас гіпермаркету та направилися до виходу з нього, однак були зупинені службою охорони гіпермаркету.
При цьому, ОСОБА_3 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що 25.11.2021 приблизно о 13:30 вони разом із ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельній залі гіпермаркету «Ашан» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 15а), вирішили вкрасти чотири упаковки цукерок «FERRERO». Одну упаковку таких цукерок ОСОБА_3 помістив під свою куртку, а ще 3 упаковки цукерок помістив у чорну сумку, яка того дня була при ньому ( ОСОБА_4 ) Заховавши в такий спосіб товар, немаючи грошей на його оплату, тримаючи цукерки при собі, вони разом з ОСОБА_3 перетнули лінію кас гіпермаркету та направилися до виходу з нього, однак були зупинені службою охорони гіпермаркету.
При цьому, ОСОБА_4 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставини кримінального провадження і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останніх, з огляду на позицію представника потерпілого ОСОБА_7 , який просив розглянути справу без його участі, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням процесуальних рішень, що стосуються долі речових доказів, а також матеріалів, що характеризують особу кожного з обвинувачених, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному проваддженні. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, суд, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, допитавши кожного з останніх, дослідивши долучені стороною обвинувачення письмові матеріали кримінального провадження, відомості, що характеризують особу кожного з обвинувачених, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за обставин, установлених у судовому засіданні, коли кожен з обвинувачених виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, доведена повністю та кваліфікує дії кожного з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання кожному з обвинувачених, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.
Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 цього Кодексу, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив.
Зважив суд і на дані про особу винного, зокрема те, що він раніше несудимий, офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується формально посередньо, має середньо-спеціальну освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.
Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 цього Кодексу, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив.
Зважив суд і на дані про особу винного, зокрема те, що він раніше несудимий, офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується формально посередньо, має середньо-спеціальну освіту, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, разом із тим перебуває на обліку у лікаря психіатра, водночас відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 08.02.2022 №38 ОСОБА_4 на період вчинення кримінального правопорушення та на теперішній час за своїм психічним станом міг/може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що свідчить про його осудність.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину, причини внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, та те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили закінчений замах на злочин, який відноситься до категорії нетяжких, у сукупності з розміром матеріальної шкоди, яку обвинувачені могли спричинити в разі доведення злочину до кінця, зваживши на ставлення кожного з обвинувачених до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення кожному з обвинувачених покарання у виді обмеження волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки, на переконання суду, саме такий вид основного покарання буде необхідним і достатнім для виправлення кожного з обвинувачених та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Доказів на підтвердження існування обставин, які виключають можливість призначення кожному з обвинувачених такого виду покарання відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України матеріали кримінального провадження не містять, як і не повідомлено про існування таких самими обвинуваченими в ході судового розгляду.
Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинувачених, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення кожного з обвинувачених без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити кожного з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення кожного з них та попередження вчинення останніми нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на них обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази:
цукерки «FERRERO» (арт. 143) у кількості 4 шт (упаковки), які було передано представнику потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, залишити потерпілому за належністю;
СD диск з відеозаписом із камери відеоспостереження гіпермаркету «Ашан» (м. Київ, просп. Степана Бандери, 15а) від 25.11.2021 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1