справа № 361/288/20
провадження № 1-кп/361/248/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 02 березня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага Чеської Республіка, громадянина України, із середньою освітою, працюючого на посаді ревізора ТОВ «Торгруп», одруженого, маючого малолітню дитину ОСОБА_6 , 2018 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02 березня 2019 року приблизно о 06 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював на ньому рух по проїжджій частині вул. Київській у м. Бровари Київської області зі сторони м. Києва в напрямку м. Чернігів, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах на зазначеному автомобілі, проїжджаючи перехрестя вул. Шевченка у м. Бровари Київської області, діючи необережно, у порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 2.10 (а, б, в, г, д, е), 8.7.3 (е), 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху, якими передбачено: «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»; «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; «у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»; «сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два миготливих сигнали забороняють рух»; «дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знаку 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух»; «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 (місце зупинки), якщо їх немає не ближче 10 метрів до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзної частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»; «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та виявити на проїжджій частині автодороги пішохода ОСОБА_7 , своєчасно не вжив заходів до зупинки керованого ним автомобілем «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а продовжив рух та скоїв передньою правою частиною кузову цього транспортного засобу наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_7 заподіяно такі тілесні ушкодження: кровонапливність м`яких тканин голови, багатоуламковий перелом кісток склепіння та основи черепа, пошкодження пірамідок скроневих кісток та тіла основної кістки, дифузні субарахноїдальні крововиливи, численні ділянки розмізкування та забоїв головного мозку, рідка кров в шлуночках мозку, численні переломи ребер справа та зліва з пошкодженнями пристінкової та легеневої плеври та численними розривами легень в проекції переломів, наявність рідкої крові в плевральних порожнинах: справа - близько 600 мл., зліва - 800 мл., численні розриви та розмізкування печінки, розриви селезінки, наявність рідкої крові в черевній порожнині - близько 700 мл., малокрів`я внутрішніх органів, багатоуламкові переломи кісток лівої гомілки, правої плечової кістки в середній третині та кісток правого передпліччя, кровонапливність м`яких тканин в області переломів, рвано-забійна рана правої гомілки, численні садна на кінцівках, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. п. 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, просив суворо його не карати, зазначив, що він повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, спиртні напої більше не вживає, для себе зробив належні висновки, на утриманні має малолітню дитину з інвалідністю, крім того, має роботу, пов`язану з постійними перевезенням, тому просив не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобами.

До суду від представника потерпілого надійшла заява, в якій зазначено, що потерпілий ОСОБА_8 жодних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, просив не позбавляти волі ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений повністю відшкодував йому завдану шкоду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає шире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, утримання малолітньої дитини з інвалідністю.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику з місця проживання та роботи, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, та вчинений з необережності, думку прокурора в судовому засіданні та потерпілого ОСОБА_8 , викладену в його заяві, надану суду, які при визначенні міри покарання просили не застосовувати до ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі, як і не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також суд бере до уваги клопотання та заяву потерпілого ОСОБА_8 2019 року та 2021 року, яке було адресовано органу досудового розслідування, про можливість укладення між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором угоди про визнання винуватості, як і те, що потерпілий ОСОБА_8 не заперечує проти укладення такої угоди, оскільки жодних претензій до обвинуваченого не має, шкода йому повністю відшкодована.

Суд також враховує те, що обвинувачений на утриманні має малолітню дитину з інвалідністю, численні подяки з місця роботи, що характеризує останнього з позитивної сторони.

Таким чином, суд призначає ОСОБА_4 покарання, яке відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дані про особу обвинуваченого, його поведінка після вчинення злочину, щире каяття, критична оцінка своєї протиправної поведінки та готовність нести кримінальну відповідальність у своїй сукупності з тяжкістю, обставинами та наслідками вчиненого ним кримінального правопорушення, не дають підстав призначити максимально можливе покарання, передбачене за вчинення злочину, в якому обвинувачується останній, а вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на те, що він раніше не судимий, та дорожньо-транспортну пригоду скоїв з необережності, відшкодував збитки потерпілому, відсутній з боку потерпілого претензій, а також врахувавши думку державного обвинувача, який просив застосувати щодо обвинуваченого вимоги ст. 75 КК України, думку потерпілого, викладену в його заяві, в якій він просив не застосовувати до обвинуваченого покаранння, пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Крім того, суд не вбачає необхідність застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки як пояснив обвинувачений в судовому засіданні транспортний засіб йому потрібен для того, щоб утримувати сім`ю, оскільки його робота пов`язана з постійними відрядженнями, як і те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину з інвалідністю, яка потребує постійного догляду та перевезення для лікування.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст. ст.100, 124, 349, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальні витрати у провадженні на загальну суму 36 872 (тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят дві) гривень 46 коп. (висновок № 14898/19-52/17694/19-52 від 30.08.2019 на суму 6 280,00 грн; висновок № 14893/19-52 від 10.09.2019 на суму 3 454,00 грн; висновок № 14894-14896/19-52/14896/19-52/14897/19-35 від 30.08.2019 на суму 18 840,00 грн; висновок № 19/10/1-541/СЕ/19 від 28.10.2019 на суму 8 298,46 грн) стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- оптичний диск «Verbatim» CD-R 52X 700Mb 80Min; флеш-носії чорного кольору марки «НІ-RALI» 16GB, які долучено до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- рюкзак чорного кольору, шапку чорного кольору із зображенням герба України, портмоне, рукавиці, інструменти, куртку чорного кольору, джинси синього кольору, олівець червоного кольору, шкіряний ремінь, кофту темно-сірого кольору, кальсони білого кольору, шкарпетки сірого кольору, берці чорного кольору, мобільний телефон марки «Nomi», які передано на зберігання відповідальній особі кімнати зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, - повернути їх власникам;

- фрагмент тканини чорного кольору, контрольний зріз марлевого тампону № 1, змив речовини бурого кольору на фрагмент марлевого тампону з керма автомобіля № 2, контрольний змив на одному марлевому тампоні з керма автомобіля, які передано на зберігання відповідальній особі кімнати зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, - знищити, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року;

- автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ключ з маркуванням «TOYOTA» з пультом керування марки «Aligator»; уламки пластику сірого кольору, передня блок-фара, - залишити у власника ОСОБА_4 , знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1