Справа № 490/2139/22
н/п 1-кп/490/368/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2139/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_6 про продовження обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000650, відомості про яке внесено 19.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, відносно якого 27.02.2020 Миколаївською місцевою прокуратурою №2 за ч.2 ст. 185 КК України направлено обвинувальний акт до суду, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000650, відомості про яке внесено 19.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти заявленого прокурором клопотання, та змінити запобіжний захід не пов`язаний з тиманням під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперчував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Присутня в судовому засіданні мати обвинуваченного ОСОБА_4 громадянка ОСОБА_7 просила суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що її син ОСОБА_4 проживає разом з нею, молодшим братом, та вітчимом за адресою: АДРЕСА_2 . А також, зазначила що її син має захворювання бронхіальна астма, в результаті чого потребує особливого догляду та лікування, що в умовах слідчого ізолятору не можливе.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд, вивчивши доводи клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що воно не підлягає задоволенню, враховуючи стан здоров`я та оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце мешкання разом із матір`ю, навчається в Миколаївському професійному машинобудівному ліцеї №11 на 2 курсі, має намір завершити навчання, працевлаштуватись та отримувати дохід, разом з тим обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, в судовому засіданні провину у вчиненому кримінального правопорушенні визнав повністю, щиро кається, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення.
Таким чином, враховуючи положення, викладені в рішенні ЄСПЛ "Becciev v. Moldova" , що сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа. не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи, а при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням, згідно позиції ЄСПЛ у справі "Биков проти Росії", презумпція залишається за звільненням.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною протягом дії запобіжного заходу до 13 вересня 2022 року, залишати місце його фактичного проживання: АДРЕСА_2 , зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачуваного ОСОБА_4 та надасть йому змогу виконувати свої процесуальні обов`язки.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 201, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_8 про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000650, відомості про яке внесено 19.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_4 відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці, із забороною обвинуваченому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки. відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не залишати цілодобово місце свого фактичного проживання;
- утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілою та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду;
- здати (у разі наявності) документи, що надають право на виїзд з України.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі порушення умов домашнього арешту до них буде застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання негайно надіслати до ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1