ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/809/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора з урахуванням внесених до неї заступником керівника Запорізької обласної прокуратури змін на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватою і засуджено за те, що вона 18 листопада 2021 року приблизно о 10 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що розташований за адресою м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 44, шляхом вільного доступу з торгівельної полиці взяла товар, що належить ТОВ «РУШ». Після чого, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, утримуючи товар направилась до виходу з вказаного приміщення, при цьому не розрахувавшись за товар, та покинула приміщення магазину «Єва-120», чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 1081,31 грн. без урахування ПДВ.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Їй призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК.

В апеляційній скарзі прокурор просила вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК. Свої вимоги мотивувала тим, що суд, в порушення вимог ч.3 ст.61 КК призначив обвинуваченій, яка має на утриманні неповнолітніх дітей 2018 та 2010 року народження, покарання у виді обмеження волі, що свідчить про неправильне застосування кримінального закону.

До вказаної апеляційної скарги прокурора заступником керівника Запорізької обласної прокуратури було внесено зміни, відповідно до яких заступник керівника обласної прокуратури просила вирок змінити, вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.1 ст.185 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. При цьому внесення таких змін мотивоване тим, що прокурором, який подав апеляційну скаргу, не враховано, що санкція ч.1 ст.185 КК не передбачає покарання у виді позбавлення волі. А тому, з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, на спеціальних обліках не перебуває, щиро розкаялася, обвинуваченій можливо призначити покарання у виді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу з урахуванням внесених до неї змін; захисника, який погодився з доводами апеляційної скарги частково, вважаючи за можливе призначити штраф із застосуванням положень ст. 69 КК в меншому, ніж передбачено санкцією статті 185 КК розмірі; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з урахуванням внесених до неї змін підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд у відповідності до ст.ст.381, 382 КПК розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 , що була представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і була згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

А тому колегія суддів вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченою за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Щодо доводів прокурора, наведених в апеляційній скарзі, про неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними.

Загальні засади призначення покарання - це основоположні вимоги про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватись суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 має дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто дітей віком до чотирнадцяти років, а тому, з огляду на вимоги ч.3 ст.61 КК, їй не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

Проте суд наведених вимог кримінального закону не дотримався та призначив обвинуваченій ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК покарання у виді обмеження волі, що свідчить про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вимагала призначити обвинуваченій покарання за ч.1 ст.185 КК у виді позбавлення волі. Проте санкцією ч.1 ст.185 КК такий вид покарання взагалі не передбачений.

У змінах, внесених до зазначеної скарги, заступник керівника обласної прокуратури просила призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора про можливість призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, оскільки, з огляду на правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену в постанові від 07 грудня 2021 року справа №617/775/20 провадження №13-110кс21, зміна за результатами розгляду апеляційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст.75 КК, на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченої. Адже призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК не є: «застосуванням більш суворого покарання» в розумінні п.2 ч.1 ст.420 КПК; «неправильним звільненням від відбування покарання» в розумінні п.4 ч.1 ст.420 КПК; «іншим погіршенням становища обвинуваченого» в розумінні ч.2 ст.404 і ч.1 ст.421 цього Кодексу, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог з огляду на приписи ст.420 КПК не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

Санкцією ч.1 ст.185 КК розмір штрафу передбачено у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, повністю визнала свою вину, щиро покаялася, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має місце проживання та реєстрації, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. У даній справі обвинуваченою вчинено один епізод злочинної діяльності. Обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченої, у справі не встановлено.

На переконання колегії суддів, наведені обставини у їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, а тому у відповідності до положень ст.69 КК вони дають законні підстави для призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі, нижчому від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.1 ст.185 КК.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде достатнім для досягнення цілей, сформульованих у ч.2 ст.50 КК, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. У зв`язку з чим апеляційна скарга сторони обвинувачення з урахуванням внесених до неї змін підлягає частковому задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора з урахуванням внесених до неї заступником керівника Запорізької обласної прокуратури змін задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 в цій справі змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України з 1 року обмеження волі із застосуванням статей 75, 76 КК України до штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4