Провадження № 1-кп/512/34/22
"19" липня 2022 р. смт. Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2022 за № 0000124, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється, раніше засудженого, останній раз 16.06.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за частиною 1 статей 70, 71, частинами 1, 2 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 2020 року ОСОБА_4 проживає спільно з співмешканкою ОСОБА_6 та її матір`ю ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , тобто спільно проживали однією сім`єю без шлюбу мали спільні права та обов`язки сімейного характеру із співмешканкою ОСОБА_6 , з якими також проживала та вела спільний побут матір останньої ОСОБА_7 .

Однак, з липня 2021 року, ОСОБА_4 , веде аморальний та пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем та на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та систематично, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно матері своєї співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період з липня 2021 року по червень 2022 року, ОСОБА_7 , неодноразово зверталась до органів Національною поліції України, із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , тобто умисного вчинення психологічного насильства, яке проявлялось у висловлюванні грубої нецензурної лексики та словесних образ до потерпілої, погрозах застосування фізичної сили з метою нанесення тілесних ушкоджень, переслідуванні та залякуванні, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість її життя.

За вказані дії ОСОБА_4 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_7 , за частинами 1, 2 статті 173-2 КУпАП.

Так, 21.07.2021 року, ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_7 , вчинив психологічне насильство, а саме о 20:00 годині, по АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лексикою, на адресу матері своєї співмешканки (тещі) ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив домашнє насильство адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області Є.у.н.с.

512/509/21 від 30.07.2021, ОСОБА_4 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, 23.02.2022 року, ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_7 , вчинив психологічне насильство, а саме о 15 годині, по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав нецензурною лексикою свою співмешканку ОСОБА_6 та її матір ОСОБА_7 , чим вчинив домашнє насильство адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області

Є.у.н.с. 512/192/22 від 04.04.2022, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Також, 31.05.2022 року, ОСОБА_4 , вчинив психологічне насильство, а саме о 12:40 годині, в АДРЕСА_3 висловлювався нецензурною лексикою та погрожував застосувати фізичну силу до своєї співмешканки ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_7 чим вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_4 04.04.2022, притягався до відповідальності за статтею 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області

Є.у.н.с. № 512/328/22 від 02.06.2022, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Тобто, з 21.07.2021 року по 05.06.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання своєї співмешканки ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, свідомо припускаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство відносно матері своєї співмешканки ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість її життя.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 05.06.2022 року близько 21 години, перебуваючи за місцем мешкання матері своєї співмешканки ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, на ґрунті неприязних відносин, вчинив по відношенню до ОСОБА_7 , психологічне насильство, що виразилися в словесних образах нецензурною лексикою, тим самим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, що погіршило якість її життя.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 16.06.2022.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, розкаюється у вчиненому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 пояснив, що обставини викладені у обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування визнані його підзахисним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, про дату й час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за статтею 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, але звільнити від покарання з випробувальним строком на 1 рік відповідно до положень статей 75, 76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленому йому обвинуваченні, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в іншим спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів.

Окрім визнання вини обвинуваченого, вина ОСОБА_4 доводиться наступними доказами:

- витягом з ІІПС "Армор", з якого вбачається притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї;

- постановою Савранського районного суду Одеської області від 30.07.2021, якою ОСОБА_4 за вчинення домашнього насильства стосовно своєї тещі ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП;

- постановою Савранського районного суду Одеської області від 04.04.2022, якою ОСОБА_4 за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП;

- постановою Савранського районного суду Одеської області від 02.06.2022, якою ОСОБА_4 за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Отже, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує наступне:

- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);

- характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу частини 4 статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів;

- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (на ґрунті особистих неприязних відносин), стадію вчинення (закінчене кримінальне правопорушення), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілої);

- особу обвинуваченого, який раніше судимий Радомишльським районним судом Житомирської області від 05.02.2015 за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 50 НМДГ, що складає суму 850 грн, Радомишльським районним судом Житомирської області від 26.01.2016 за частиною 1 статті 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік із звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, Радомишльським районним судом Житомирської області від 15.08.2016 за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців, Радомишльським районним судом Житомирської області від 16.06.2017 за частинами 2, 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців; визнав свою вину; щиро розкаявся; має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Савранської селищної ради Одеської області № 396 від 07.06.2022 ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, вчиняє конфліктні ситуації та здійснює психічне та моральне насилля в родині співмешканки; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП "Савранської лікарні" не перебуває, згідно досудової доповіді Подільського районного сектору № 5 філії ДУ "Центру пробації" в Одеській області ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та надання правдивих свідчень щодо обставин кримінального правопорушення.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 67 КК України суд відносить рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу частини 4 статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, останній раз 16.06.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за частиною 1 статей 70, 71, частинами 1, 2 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, помирився з потерпілою, алкогольні напої зараз не вживає, щиро розкаявся, приймаючи до уваги позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка просила призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді у виді одного (1) року позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 1, 3 статті 76 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування статті 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтею 50, пунктом 1 частини 1, частиною 2 статті 66, пунктами 1, 13 частини 1 статті 67, статтею 126-1 КК України, частиною 3 статті 349, статтею 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один (1) рік.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один (1) рік

Відповідно до частин 1, 3 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілою або її представником - у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1