Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 528/1442/20
УХВАЛА
Іменем України

07 липня 2022 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду подання фахівця Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, інваліда 3-ої групи, не депутата, участі в АТО та ООС не брав, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у справі засудженого 27.01.2021 Гребінківським pайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки,-

в с т а н о в и в:
19.05.2022 фахівець Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 , звернулась з поданням до суду, пославшись у ньому на те, що ОСОБА_5 засуджено вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 січня 2021 року за за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки, на підставі ст.76 КК України покладено обов`язки; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
10.03.2021 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, про що власноручно вказав у підписці та особисто написаному поясненні. Також, в цей день, ознайомлений під підпис з постановою про встановлення днів явки його на реєстрацію, де зазначено, що він повинен прибувати до Лубенського районного сектору №1 для проходження реєстрації першу, другу та третю середу кожного місяця.
23.11.2021 року за невиконання обов`язків, які покладаються на засуджених згідно ст. 76 КК України, свідоме порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а саме, не з`явився на реєстрацію в установлені йому дні 2 рази та один раз притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчило про небажання стати на шлях виправлення, до Гребінківського районного суду Полтавської області було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі згідно вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року.
25.01.2022 року Лубенський районний сектор №1 отримав ухвалу Гребінківського районного суду від 12.01.2022 року, якою в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено.
24.01.2022 року за вхідним № 151 від 24.01.2022 року Лубенським РС №1 отримано відповідь від СПД№1 ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області на запит № 25/5/1812-21 від 29.12.2021 року, в якому повідомляється про те, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався до адміністративної відповідальності від 26.12.2021 року за ч.2 ст.44-3 КУпАП та ч.1 ст.178 КУпАП. Отримано пояснення та проведено профілактичну бесіду.
16.02.2022 року до Лубенського РС №1 надійшла відповідь від СПД№1 ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (постанова ГАБІ №345512 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_5 )
16.02.2022 року від засудженого ОСОБА_5 було отримано пояснення та проведено додаткову профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення правопорушень та невиконання обов`язків, покладених судом. Також, враховуючи агресивну поведінку засудженого та втрату контролю над своїми діями, проведено бесіду «Самоконтроль поведінки».
23.02.2022 року на адресу Лубенського РС№1 з СПД№1 ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла копія витягу з ЄРДР № 0000011 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
18.04.2022 року до Лубенського РС №1 надійшла відповідь від СПД№1 ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області в якій повідомляється про те, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП від 17.01.2022 року. При цьому за вказаним правопорушенням, 20.04.2022 року ОСОБА_5 писати пояснення по суті поставлених запитань відмовився. Із останнім проведено бесіду профілактичного характеру.
22.04.2022 року до Лубенського РС №1 надійшла копія постанови ГАБІ № 345513 від 26.12.2021 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП. Із засудженим була проведена бесіда профілактичного характеру.
28.04.2022 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшла копія постанови ГАБІ № 345584 від 17.01.2022 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП. Із засудженим була проведена бесіда профілактичного характеру.
Керуючись п.3 ст. 166 КВК України 11.05.2022 року за вчинені адміністративні правопорушення ОСОБА_5 винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, проведена бесіда профілактичного характеру та повідомлено про передачу матеріалів особової справи до суду.
23.03.2021, 16.09.2021 та 16.03.2022 року було складено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, відповідно до якої, останній мав низький ризик. Проте, були виявлені три криміногенні потреби «Контроль над поведінкою та мисленням», «Вживання алкоголю», «Готовність до змін» та відповідно розроблено індивідуальний план роботи та два додатки до нього з метою їх вирішення.
За час перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації відповідно індивідуального плану роботи із суб`єктом пробації з урахуванням оцінки ризиків проводилася соціально-виховна робота.
З 06.05.2021 по 09.09.2021 пройшов пробаційну програму «Попередження вживання психоактивних речовин». Досягнув середній показник.
Керуючись Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року № 272/5 Про затвердження здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі у разі, якщо звільнений з випробуванням не виконує обов`язків покладених на нього судом, після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання.
Виходячи з вищезазначеного встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не виконує обов`язки, які покладаються на засуджених згідно ст. 76 КК України, свідомо порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а саме, а саме: 3 рази притягувався до адміністративної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації , що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Відтак, на думку органу пробації існують підстави для скасування іспитового строку ОСОБА_5 та направлення його до місць позбавлення волі для відбуття призначеного покарання, в зв`язку з чим і викликане звернення до суду з даним поданням.
В судовому засідання представник органу пробації ОСОБА_4 підтримала подане нею подання з підстав викладеного в його змісті та просила суд його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання органу пробації підтримав, вважаючи цілком достатніми підстави для скасування ОСОБА_7 іспитового строку.
Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення подання, пояснив, що на реєстрацію з`являється вчасно, інші обов`язки встановлені судом не порушував. Щодо вчинення ним адміністративних правопорушень підтвердив, і зазначив, що дійсно перебував без маски в умовах карантину і в стані алкогольного сп`яніння ще в грудні 2021 року, за що в один день на нього склали дві постанови, щодо куріння в громадському місці не заперечував. Щодо вчинення ним кримінального правопорушення дійсно вказав, що був такий факт, але кримінальне провадження щодо нього закрито. Просив його пробачити і пояснив, що, на даний час вже понад декілька тижнів він взагалі не вживає алкогольні напої, підробляє тимчасовими заробітками, відвідує пробаційні програми. Просив у поданні відмовити та надати йому можливість відбути іспитовий строк у повному обсязі, оскільки він став на шлях виправлення, щиро кається.
Захисник особи, щодо якої проводиться розгляд подання адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання посилаючись на те, що вчинені ОСОБА_5 правопорушення не мають ознак систематичності, дві постанови були складені в один день, при цьому останні не являються злісними. Крім того, посилання представника органу пробації щодо того, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин не відповідають дійсності, оскільки жодних обвинувальних вироків щодо нього не виносилось, а кримінальне провадження на яке посилається орган пробації ухвалою суду було закрите, ухвала набрала законної сили. Інших обов`язків встановлених судом ОСОБА_5 не порушував, його дії не можуть свідчити, що він не стає на шлях виправлення.
Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку представника органу пробації, прокурора, засудженого, його захисника, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів особової справи № 09/2021, вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 січня 2021 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.о.с. 3-7).
Судом встановлено, що 03.03.2021 Гребінківським сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області було отримано розпорядження (а.о.с.1) та копію вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 відносно ОСОБА_5 для виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
10.03.2021 року у уповноваженого органу з питань пробації засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, про що власноручно вказав у підписці та особисто написаному поясненні (а.о.с. 22, 23). Також, в цей день, ознайомлений під підпис з постановою про встановлення днів явки його на реєстрацію, де зазначено, що він повинен прибувати до Лубенського районного сектору №1 для проходження реєстрації першу, другу та третю середу кожного місяця (а.о.с. 24).
За матеріалами особової справи встановлено, що 23.11.2021 року за невиконання обов`язків, які покладаються на засуджених згідно ст. 76 КК України, свідоме порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, а саме, не з`явився на реєстрацію в установлені йому дні 2 рази (а.о.с. 25) та один раз притягувався до адміністративної відповідальності (а.о.с. 92-93), до Гребінківського районного суду Полтавської області було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі згідно вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року (а.о.с. 102-103). Ухвалою Гребінківського районного суду від 12.01.2022 року, в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено (а.о.с. 125-127).
Крім того, судом встановлено, що 26.12.2021 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП (а.о.с 163), за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 170,00 грн. та за ч.1 ст.178 КУпАП (а.о.с. 139), за що останньому винесено попередження. Крім того, 17.01.2022 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП (а.о.с 165), за що останньому винесено попередження.
11.05.2022 року за вчинені адміністративні правопорушення ОСОБА_5 винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, проведена бесіда профілактичного характеру та повідомлено про передачу матеріалів особової справи до суду.
Крім того, в матеріалах особові справи міститься витяг з кримінального провадження за № 0000011 від 10.02.2022 року стосовно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по факту вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України (а.о.с.142-144).
В судовому засіданні захисником засудженого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 було подано ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.06.2022 року, згідно якої кримінального провадження за № 0000011 від 10.02.2022 року стосовно громадянина ОСОБА_5 було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України.
Згідно ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ч. 4 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Невиконання обов`язків вважається таким, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.
Даючи аналіз вчиненим ОСОБА_5 адміністративним правопорушенням слід прийти до висновку, що останні не мають ознак систематичності, два з них вчинені в один день 26.12.2021 року, а інше 17.01.2022 року. При цьому, останні за своєю тяжкістю не відносяться до злісних, чи таких що посягають приватні чи державні інтереси.
Разом з цим, згідно ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суд суди мають розцінювати це, як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за правилами ст.ст.70, 71 КК України.
Однак, даючи оцінку наявним в справі доказам, слід зауважити наступне, як зазначалось вище, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч.1 ст.78 КК України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є не вчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому, констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) вважається невинуватою.
Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.
Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).
У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Також, вищезазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.
Слід також зазначити, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ суб`єктом посягання на порушення принципу презумпції невинуватості можуть бути не лише суд (судді), але й інші посадові особи та установи. Отже, подання до суду представником уповноваженого органу з питань пробації клопотання про скасування звільнення від покарання з випробуванням з мотивів, наприклад, що в ЄРДР міститься інформація про повідомлення цій особі про підозру у вчиненні нового злочину, може також трактуватися як передчасне висловлювання офіційною особою думки щодо винуватості засудженого у вчиненні нового злочину, а отже, як порушення принципу презумпції невинуватості щодо нього.
При вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку (ст. 539 КПК України), суд має керуватись загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст.7 КПК України, серед яких презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка кореспондується з положеннями ст.62 Конституції України, за якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Комплекс вказаних положень нормативних актів вказує на те, що, загальними засадами кримінального процесу закріплено не тільки презумпцію невинуватості, а й вказано яким саме єдиним джерелом така презумпція може бути спростована вироком, який набрав законної сили.
Наведене кореспондується з практикою судової палати у кримінальних справах ВССУ. Так, в ухвалі від 11 жовтня 2012 року у справі № 5-4043км12 колегія суддів судової палати у кримінальних правах ВССУ зазначила, що «в матеріалах справи відсутній вирок суду, яким визнано винною та засуджено ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК, про що вказує прокурор у своїй касаційній скарзі, а тому його доводи про те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано кримінальний закон при звільненні ОСОБА_5 від покарання, є безпідставними та свого підтвердження не знайшли».
Як вже зазначалось вище, ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.06.2022 року, кримінального провадження за № 0000011 від 10.02.2022 року стосовно громадянина ОСОБА_5 було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України, що свідчить проте, що останній не вчиняв нового злочину, за відсутності обвинувального вироку.
Таким, чином слід прийти до висновку, що матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.
Сам факт притягнення його до адміністративної відповідальності за не злісні не систематичні порушення, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже, і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.
Судом встановлено, що засуджений не має постійного місця роботи, а іноді і достатніх коштів для забезпечення належних умов проживання, є сиротою, не має обох батьків. Після винесення останнього попередження, на реєстрацію з`являвся вчасно, неявок не допускав, проходить пробаційну програму.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ч. 1, 2 ст. 78 КК України, ст. ст.372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання фахівця Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали проголошено 16:30 год. 12.07.2022

Cуддя ОСОБА_1