Справа 303/2503/21
№ 1-кп/303/126/22
У Х В А Л А

06 вересня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст.357, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.194, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345, ч.1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту обвинуваченого - ОСОБА_3
представника потерпілих адвоката - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст.357, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.194, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345, ч.1 ст.125 КК України.
У судовому засіданні, під час судового розгляду, прокурор подав суду клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: - ч.3 ст.357 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії проступнів, - ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК УКраїни відноситься до категорії тяжких злочинів, - ч.2 ст.15-ч.2 ст.194 КК України, який відповідно до ст.12 КК УКраїни відноситься до категорії тяжких злочинів, - ч.2 ст.342 КК України, який відповідно до ст.12 КК УКраїни відноситься до категорії нетяжких злочинів,- ч.1 ст.345 КК України, який відповідно до ст.12 КК УКраїни відноситься до категорії нетяжких злочинів,- ч.1 ст.125 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії проступків. Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 по інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів, у межах даного об`єднаного кримінального провадження. Крім того, відносно ОСОБА_3 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області та Виноградівським районним судом Закарпатської області ухвалено ряд обвинувальних вироків щодо вчинення ним інших кримінальних правопорушень, які на даний час оскаржують ся засудженим в апеляційному порядку. Обвинувачений перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, або покинути місце свого проживання з метою уникнення покарання, що вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Усвідомлення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у випадку визнання його винним, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на перешкоджання повному і об`єктивному судовому провадженню, що вказує на наявність, ризиків, передбачених: п.1), п.4), та п.5) ст.177 КПК України, а саме: встановлено судом ризик, що обвинувачений ОСОБА_3 уже ухилявся від явки до суду перебуваючи на волі та переховувався від суду, знаходився в розшуку в іншому кримінальному провадженні, що дає підстави вважати, що він, і надалі може переховуватись, розуміючи невідворотність покарання, яке може бути призначено судом за вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується; Також встановлені факти того, що ОСОБА_3 після того як ухилявся від явки до суду, продовжив злочинну діяльність, тобто вчинив інші кримінальні правопорушення. Також він, 27.01.2022 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України - незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, яке зараз перебуває на розгляді Берегівського районного суду. Крім цього, у ОСОБА_3 відсутні сталі соціальні зв`язки, він ніде не працює та не працював, у нього відсутні офіційні джерела доходів, його стан здоров`я дозволяє йому зникнути з місця проживання та переховуватися від органів розслідування прокурора та суду, не має утриманців та майна. Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, його суспільної небезпечності, обставин вчинення цього кримінального правопорушення прокурор вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства. Підставою застосування та продовження дії запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він уже утримується під вартою у іншому кримінальному провадженні. Крім того, він вважає підозру незаконною та взагалі не знає в чому його обвинувачують, ніякого обвинувального акту він не отримував. Спарва проти нього сфальсифікована слідчим та прокурорм і незаконно розглядається судом. Разом з тим, просив відмовити у застосування запобіжного заходу відносно нього.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши позицію прокурора з приводу заявленого клопотання, думку обвинуваченого, представника потерпілих, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:
Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Встановлено, що 08 квітня 2022 року року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст.357, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.194, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345, ч.1 ст.125 КК України.
На момент надходження обвинувального акту до суду, відносно ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчився 07.04.2022 року. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 утримувався під вартою в іншому кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, для з`ясування обґрунтованості обвинувачення, судом досліджено всі письмові докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Вчинення ОСОБА_3 ряду кримінальних правопорушень, до пред`явлення даного обвинувачення, за частину з яких він засуджений до реальної міри покарання, одне з яких перебуває в провадженні суду, вказують на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Прокурором у клопотанні та судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того, судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, один з яких за ч.1 ст.345 КК України, - погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків, що вказує на його неповагу до правоохоронної системи України, нестійкі моральні переконання, які дозволяють йому не поважати та порушувати правила співжиття у суспільстві, посягати на недоторканність особи. Її здоров`я та власності, негативна репутація обвинуваченого ОСОБА_3 , відчуття безкарності - стало наслідком продовження вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а тому існують дійсні ризики, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
При вирішенні питання щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.
Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.
Оскільки ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров особи (ч.1 ст.125 КК України), проти власності (ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15-ч.2 ст.194 КК України, проти авторитету органів державної влади ( ч.2 ст.342, ч. 1 ст.345, ч.3 ст.357 КК України), то суд у відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України не вважає за можливе визначити обвинуваченому розмір застави, у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, без визначення застави.
Керуючись: Розділ ІІ КПК України, ст.331, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000268 внесеному до ЄРДР 30.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст.357, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.194, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345, ч.1 ст.125 КК України,- задоволити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком на 60 днів, тобто по 04 листопада 2022 року, включно.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , після її оголошення підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу, покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та його захиснику негайно після її оголошення та направити учасникам судового провадження для відому.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти діб з дня проголошення.

Головуючий Наталія МОРОЗОВА