ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14636/22

Провадження № 11-сс/4820/460/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
заявника ОСОБА_5 ,
представника заявника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаргу обґрунтовував тим, що він звертався із заявою до ТУ ДБР у м.Хмельницькому з приводу неправдивих показань свідка ОСОБА_7 , в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, однак відомості до ЄРДР внесенні не були, тому у скарзі він просив зобов`язати внести відомості до ЄРДР проти ОСОБА_7 за ст.384 КК України.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати ухвалу слідчого судді та внести відомості до ЄРДР.
Дослідивши матеріали судової справи, вислухавши заявника та представника заявника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, містить належне мотивування і обґрунтування.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя зазначив такі обставини звернення ОСОБА_5 19.07.2022 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_5 , датована 11.07.2022 р., про вчинення кримінального правопорушення, в якій останній повідомляв, що «в кримінальному провадженні №0001085 в судовому засіданні 07.07.2022 р. був допитаний свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на суді він вказував, що ОСОБА_5 йому дзвонив з операторського номера «Лайф», але вказати той номер не може. ОСОБА_7 на суді каже, що прийшов додому після зустрічі з ОСОБА_5 і одразу зрозумів, що гроші фальшиві, і набрав ОСОБА_5 на лайф, якого він не може назвати, і там було відключено, але одразу найшов другий номер, він його назвав, але номер не ОСОБА_5 , але він все рівно говорить, що після зустрічі з ОСОБА_5 , він подзвонив ОСОБА_5 через 4 дні. На судовому засіданні він вказав на питання адвоката ОСОБА_8 , що номера і серії 3 купюр по 500 грн. він ніде не записував, бо йому це непотрібно, але в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 є номери і серії купюр, звідки вони взялися в протоколі і чого розходяться його показання на суді і в протоколі допиту свідка. Через 11 місяців після цієї події він звернувся до ГУНП і написав заяву, відкрили ЄРДР в лютому 2022 р., і в той самий день склали протокол допиту свідка і протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, але заяви, копії ЄРДР про відкриття і протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками немає в кримінальній справі. ОСОБА_7 не надав жодних доказів що підтверджують його слова (свідки чи висновки експерта), так як це передбачено КПК України. Вищевикладене підтверджується на ауді-відео фіксації судового засідання від 07.07.22 р. і в протоколі допиту свідка від 08.02.21 р. Просив проти ОСОБА_7 внести відомості в ЄРДР по ст.384 КК України, дану заяву розглянути в назначений законом час».
Листом №897 зкп/14-01-01-1626/2022 від 22.07.2022 р. за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, було повідомлено ОСОБА_5 , що за вказаною заявою відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Слідчий суддя правильно зазначив, що вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.
Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».
Таким чином, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.
Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 07.06.2019 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 461/4421/18, провадження № 51-2847км21) вказав: «…Якщо суд вирішує справу за обвинуваченням свідка у наданні завідомо неправдивих показань за відсутності вироку у справі, в якій такі показання надавалися, він таким чином обмежує можливість суду у тій справі повно і всебічно дослідити всі надані сторонами докази і прийняти рішення за своїм внутрішнім переконанням. Крім того, досліджуючи питання достовірності доказів свідка, суд змушений досліджувати докази, які є предметом оцінки в іншому кримінальному провадженні, а за обставин цієї справи - також питання, хто саме є винуватим у тому провадженні. Таким чином, Суд погоджується з судами попередніх інстанцій, що за відсутності встановленої вироком суду, який розглядає справу, у якій свідок дає показання, недостовірності його показань, неможливо встановити обов`язковий елемент складу злочину, передбаченого статтею 384 КК.»
На думку колегії суддів, у заяві ОСОБА_5 від 11.07.2022 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, й завідомість неправдивості показань свідка), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій ОСОБА_7 за відповідною статтею Кримінального кодексу України.
Аргументи ОСОБА_5 про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на суб`єктивній незгоді ОСОБА_5 із наданими свідком ОСОБА_7 показаннями в рамках кримінального провадження №0001085, судовий розгляд у якому не завершений, тобто відсутній висновок суду щодо недостовірності показань вказаного свідка, що давало б підстави вважати про існування ознак обов`язкового елемента складу злочину, передбаченого ст.384 КК України, - завідомість неправдивості показань для свідка під час їх надання, про що правильно зазначив слідчий суддя.
В зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань а судове рішення необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 404-405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_6 відмовити.
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.
Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді