Справа № 132/5/22
Ухвала
Іменем України
13.09.2022р. місто Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши матеріали цивільного позову, поданого прокурором в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 16 березня 2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 16 березня 2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

13.09.2022 року під час проведення судового засідання, прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області поданий цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди держави внаслідок кримінального правопорушення.

Розглянувши цивільний позов на предмет дотримання прокурором вимог щодо його форми та змісту, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 5 статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно вимог частини 4 статті 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

За приписами частини 4 статті 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту поданого цивільного позову, вказані вимоги процесуального закону прокурором виконані у повному обсязі, зокрема даний позов поданий з додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, у якому обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень частини 1 статті 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, суд відкриває провадження у справі.

Згідно приписів статті 190 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, одночасно з якою надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Статтею 191 ЦПК України визначено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частинах 7, 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що цивільний позов прокурора, поданий в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди держави внаслідок кримінального правопорушення, підлягає прийняттю до розгляду в рамках даного кримінального провадження, за яким необхідно відкрити провадження.

На вимогу норм закону, копію цивільного позову та всіх документів, що додаються до нього, необхідно невідкладно вручити цивільному відповідачу, якому роз`яснити право на подання відзиву на протязі п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали, попередивши, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішить справу за наявними в ній матеріалами.

Щодо позиції сторони захисту про те, що прокурор не є належним суб`єктом, який наділений правом на звернення до суду із вказаним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідає принципу рівноправності сторін.

Суд приймає до уваги, що у Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 року № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не належить до сфери кримінального права, наголошено, що вкрай важливо забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і щоб загальні завдання щодо захисту інтересів держави вирішувалися через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій було засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу стосовно рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

За змістом частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

У пункті 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України зазначено про можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під «виключним випадком» і чи є таким випадком ситуація у справі.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Дійсно, відповідно до вимог пунктів 9, 10 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекції у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 року № 46, саме інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і трат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетентності, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Однак, як встановлено судом із долученого до цивільного позову листа за підписом першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_8 № 727/12/22 від 21.02.2022 року, на відповідний лист першого заступника, керівника Вінницької обласної прокуратури від 09.02.2022 року № 12-306вих-22, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави, оскільки не має наміру звертатися до суду із позовом про відшкодування заподіяного державі матеріального збитку в розмірі 2250604,01грн.

Верховним Судом у пункті 34 постанови від 06.07.2021 року у справі № 922/3025/20 зроблено висновок, що сам факт не звернення до суду Державною екологічною інспекцією з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, свідчить про те, що Державна екологічна інспекція неналежно виконує свої повноваження щодо заподіяного державі матеріального збитку, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Як встановлено судом вище, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області неналежно виконує свої повноваження щодо заподіяного державі матеріального збитку в розмірі 2250604,01грн., а тому у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з вказаним цивільним позовом.

З огляду на зазначене, прокурором доведено наявність підстав для представництва в суді інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

За вказаних обставин, позиція сторони захисту про те, що прокурор не є належним суб`єктом, який наділений правом на звернення до суду із вказаним позовом, є помилковою, та спростовується наведеними вище доводами.

Щодо зауваження сторони захисту про порушення зі сторони суду його процесуального права на отримання копії цивільного позову та висловлення ним позиції щодо відповідності/невідповідності позову вимогам процесуального закону, до відкриття за ним провадження, то суд зазначає, що згідно положень ЦПК України виключно суд наділений правом перевіряти цивільний позов на додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, та встановлювати наявність підстав для відкриття провадження.

Отримати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідач відповідно до приписів статті 190 ЦПК України, може виключно після відкриття провадження за цивільним позовом, а не до вирішення судом цього питання.

За таких обставин, звинувачення суду у порушенні права сторони захисту на отримання копії цивільного позову, до відкриття за ним провадження, є безпідставним.

Керуючись ст.ст.36, 128, 369-372, 376 КПК України, ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільний позов прокурора, поданий в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди держави внаслідок кримінального правопорушення, прийняти до розгляду в рамках даного кримінального провадження, відкривши за ним провадження.

Копію цивільного позову та всіх документів, що додаються до нього, невідкладно вручити цивільному відповідачу, якому роз`яснити право на подання відзиву на протязі п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали, попередивши, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішить справу за наявними в ній матеріалами.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 292 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суддя