Єдиний унікальний номер 243/2491/22
Провадження 1-кп/243/492/2022
ВИРОК
Іменем України
15 вересня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно у режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000451, від 09.04.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Cтаханів Луганськоi областi, громадянина Украiни, НОМЕР_1 , не працевлаштованого, який зареестрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу. ст. 89 КК України ранiше не судимий.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08 квiтня 202l року о 19 годині 40 хвилин, знаходячись у rrримiщеннi аптеки №19 ТОВ «АИ ПI ФАРМАЦІЯ», що розташована за адресою: м. Слов`янськ, вул. Шевченко, буд.15, маючи невдоволення з приводу спiлкування спiвробiтникiв аптеки, маючи намip, направлений на грубе порушення громадського порядку, керуючись хулiганськими мотивами i мотивами явноi неповаги до суспiльства, грубо порушуючи загальноприйнятi правила поведiнки, i норми громадської моралi, супроводжуючи свої дії особливою зухвалiстю, за доrrомогою сiрникiв, якi знаходились в кишенi кутки одягнутоi на ньому пiдпалив свою сумку, яка була просякнута горючою сумiщу та поклав iї на пiдлогу, що призвело до тимчасового порушення нормальної дiяльностi аптеки та спокою громадян, та одразу покинув примiщення аптеки та втік з мiсця скоєння кримiнального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримiнальне правопорушення (у формi проступку) за ч. 1 ст. 296 КК Украiїи, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивiв явної неповаги до суспiльства, що супроводжусться особливою зухвалiстю.

Представник потерпілого, в судовому засіданні підтвердила обставини, вказані в обвинувальному акті, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, докладно був допитаний у судовому засіданні, визнав та підтвердив обставини скоєння вказаного кримінального правопорушення, викладеного в Обвинувальному акті. Вказав, що погоджується, що у вказану дату, час та місці вчинив кримінальне правопорушення. Щиро покаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 та повне визнання ним своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку учасники кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто не оспорює, обмеживши обсяг доказів показами обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена, а вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивiв явної неповаги до суспiльства, що супроводжусться особливою зухвалiстю.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки

вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним проступком (ч.1 ст.296 КК України), сукупність усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, характер, ступінь їх суспільної небезпеки; розмір завданої матеріальної шкоди, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, та обставина, що представник потерпілого не наполягав на суворому покаранні обвинуваченому, відомості про особу обвинуваченого, який, відповідно до довідки КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янськ на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненному. Про щиросердечне каяття обвинуваченого також свідчить визнання ним своєї провини в повному обсязі та критичне ставлення до скоєного як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначення обвинуваченому покарання, в межах санкцій передбачених ч. 1 ст. 296 КК України, у вигляді обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки з огляду на вказані обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тільки таке покарання є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Цивільного позову не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеногоіспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові доказі: залишки паперового конверту світло коричневого кольору, на якому явні ознаки термiчного впливу та нашарування кіптяви чорного кольору, найбiлъшими габаритами 50ХЗ2 см, до яких термічно прикріплено залишки полiмерної пляшки зі слідами термічного впливу та нашаруванням кіптяви чорного кольору, полімерна кришка світлого кольору на поверхнi, якої мається надпис: «Блеск» та сліди термічного впливу, два предмети тканого матеріалу бiлого кольору, які зовні нагадують предмети одягу, а саме футболки на поверхнi яких маються різнокольорові графічні зображення, маються сліди термічного впливу та нашарування кіптяви чорного кольору, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1