печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
установив:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000363 від 06.05.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 р. введено воєнний стан. Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. У зв`язку з цим на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України крім військовозобов`язаних, які відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Так, у невстановленому місці та у невстановлений час невстановлена особа (надалі Особа № 1) вступила у попередню змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими на даний час особами, з метою здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон України у Республіку Молдова з корисливих мотивів. У подальшому Особа № 1, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за грошову винагороду у сумі 5 500 доларів США, (що станом на 26.05.2022 р. згідно офіційного курсу НБУ становило 160 901,95 грн). Для вчинення кримінального правопорушення, направленого на незаконне переміщення осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон, Особа № 1 спланувала маршрут руху, залучила до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, організувала транспортування осіб до кордону і підготувала човен для водного переправлення через державний кордон. 24.02.2022 р. Особа № 1 зателефонувала ОСОБА_8 , надавши йому усні інструкції щодо місця, способу та вартості перетину державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон у Республіку Молдова, у тому числі, що переправлення відбудеться у Одеській області. 25.05.2022 р. близько 20 год. Особа № 1, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, під час телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 , що його перетин кордону відбудеться 26.05.2022 р. та з ним зв`яжиться інша особа, яка забере його у м. Одеса. Того ж дня о 21 год. Особа № 1 надіслала ОСОБА_8 номери карткових банківських рахунків, а саме: №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на які останній згідно домовленості мав перерахувати частину грошової винагороди за послуги з незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон у Республіку Молдова у сумі 1 600 доларів США. 26.05.2022 р. близько 12:30 год. ОСОБА_8 зателефонувала невстановлена особа та повідомила, що чекає його за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня близько 12:45 год. ОСОБА_8 прибув за вказаною адресою та зустрів невстановлену особу, яка посадила його до автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_3 та відвезла до АЗК «Агро-Трейдинг» за адресою: 67451, Одеська область, с. Степове, М16. 26.05.2022 р. близько 14:20 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, на автомобілі «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_4 прибув на обумовлене місце АЗК «Агро-Трейдинг» за адресою: 67451, Одеська область, с. Степове, М16, де, зустрівшись з ОСОБА_8 , посадив його до вищевказаного автомобіля і відвіз у напрямку будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час вказаної поїздки ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що перетин державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон до Республіки Молдова буде відбуватися на човні для водного переправлення, також повідомив, що переправлення відбудеться о 22 год. і тому ОСОБА_8 потрібно перечекати в так званій «переправці». Знаходячись у автомобілі «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_4 , під час руху ОСОБА_8 як і було попередньо обумовлено із Особою № 1, що діяла за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, перерахував на надані нею банківські карткові рахунків №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 частину грошової винагороди за послуги з незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон у Республіку Молдова у сумі 57 500 грн, що еквівалентно 1 600 доларів США, і надіслав Особі № 1 на підтвердження проведених операцій фото чеків. 26.05.2022 р. близько 15 год. ОСОБА_7 з метою реалізації спільного злочинного умислу, діючи відповідно до плану злочинних дій, на вищевказаному автомобілі прибули за адресою: АДРЕСА_2 , куди доставив ОСОБА_8 , наказавши останньому йти у будинок та чекати подальших вказівок і дій, далі ОСОБА_8 зайшов у будинок, де на нього чекав ОСОБА_5 26.05.2022 р. близько 21 год. ОСОБА_5 з метою реалізації спільного злочинного умислу повідомив ОСОБА_8 , що переправлення до Республіки Молдова здійснюватиметься через Придністровську Молдавську Республіку і розпочнеться о 22 год., куди вони добиратимуться на човні через річку. Для прикриття злочинної діяльності ОСОБА_5 попросив ОСОБА_8 передати йому його особистий мобільний телефон, який потрібно було обмотати фольгою, і поверне після перетину державного кордону України. Цього ж дня 26.05.2022 р. близько 22 год. ОСОБА_5 з метою реалізації спільного злочинного умислу до кінця повідомив ОСОБА_8 , що останньому необхідно передати йому частину грошової винагороди за послуги з незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон у Республіку Молдова у сумі 200 доларів США. Так, як ОСОБА_8 при собі не мав необхідної суми у доларах США, ОСОБА_5 погодився отримати вказану грошову винагороду в гривнях у сумі 5 400 грн. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 розпочав переведення ОСОБА_8 з будинку по АДРЕСА_2 у напрямку державного кордону України з Республікою Молдова до берега на Кучурганскому лимані, де на них чекали дві невстановлені особи на човні. У подальшому ці дві невстановлені особи безпосередньо переправили ОСОБА_8 через державний кордон України у Придністровську Молдавську Республіку. Далі, перебуваючи в одному із готелів на території Придністровської Молдавської Республіки за невстановленою адресою, ОСОБА_8 передав невстановленим двом особам, що діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами останню частину грошової винагороди за послуги з незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон у Республіку Молдова у сумі 3 800 доларів США. Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний, його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

05.08.2022 р. ОСОБА_5 затриманий у порядку ста. 20 КПК України.

05.08.2022 р. підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами: протоколами допиту свідків; протоколом огляду мобільного телефону; протоколами впізнання особи; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів); протоколами НСРД; іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення. Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

У клопотанні зазначено, що метою застосування раніше обраного запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно зі ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що, будучи повідомленим про підозру у вчиненні у складі групи тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 9 років, всі члени групи на даний час не встановлені, здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення відповідальності. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на вдалося встановити у ході обшуків, підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою, яка є учасником групу, перебував в ній тривалий час та безпосередньо вчиняв кримінальне правопорушення, що обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування із співучасниками злочину, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, зокрема. з метою приховання слідів злочину може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінального правопорушення; знищити чи спотворити мобільні телефони та сім-картки, які використовувалися в тому числі для з`єднання з Інтернетом та спілкування зі співучасниками вчинення злочинів та для вчинення злочинів. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, єдиним заробітком для свого матеріального забезпечення є отримання коштів від вчинення злочинних дій, пов`язаних із організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжний захід, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів і що потребує позбавлення волі, не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість злочину, його характер, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, сімейний стан та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Так, згідно пункту 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає пункту 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.
При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ від 26.01.1993 р. у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 р. у справі «Мангурас проти Іспанії».
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, що застава може бути призначена 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 104 000 (сто чотири тисячі) гривень, що зможе забезпечити виконання підозрюваних покладених на нього обов`язків з урахуванням вказаних обставин. Така застава, на думку слідчого судді, не є надмірно обтяжливою, та такою, що не виправдує мету застосування запобіжного заходу.
Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 03.10.2022 р., включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000363 від 06.05.2022 р.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначити у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 104 000 (сто чотири тисячі) гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:
отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172
банк: Державна казначейська служба України, м. Київ
рахунок отримувача UA1012089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03.10.2022 р., включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000363 від 06.05.2022 р.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1