Справа № 369/1638/22
Провадження № 1-кп/369/1524/22
В И Р О К
іменем України
01.02.22 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000037 від 14.01.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гостра Могила Ставищанського району Київської області та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, раніше судимого:

вироком від 14.12.1999 року Тетіївського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 (трьох) років позбавлення волі, від покарання за яким звільнений 15.08.2001 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року, невідбутий строк замінений умовно з іспитовим строком 1 (один) рік;

вироком від 25.12.2001 року Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. ст. 70,71 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, від покарання за яким звільнений 19.04.2005 року умовно достроково на невідбутий термін 1 (один) рік 6 (шість) місяців 4 (чотири) дні;

вироком від 11.07.2006 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. ст. 70, 71 КК України до 11 (одинадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнений 29.09.2017 року по відбуттю строку покарання;

до якого ухвалою від 21.12.2017 року Ставищанського районного суду Київської області за вчинення суспільно-небезпечного за ч. 1 ст. 395 КК України застосовано примусове лікування;

вироком від 14.02.2019 року Вінницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, згідно ч. 2 ст. 20 КК України із застосуванням примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги;

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

14 січня 2022 року приблизно о 8 годині у ОСОБА_3 , який проходив по АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на незаконне проникнення до домоволодіння АДРЕСА_3 , реалізовуючи який, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер свої дій та їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, нехтуючи вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, без дозволу власника через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_4 , фактичним користувачем якого є її дочка ОСОБА_5 .
Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 по драбині піднявся нагору будинку, де через незачинені двері потрапив на горище вказаного житлового будинку, чим незаконне проник до житла ОСОБА_5 .

Вже перебуваючи на горищі, у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення електричного шуруповерту марки «Sturm» CD 31181, 18V, вартістю 793,33 грн., проте свій задум останній не реалізував, оскільки був затриманий працівниками поліції та власницею ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_6 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні; заяву потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла та за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України відносяться до кримінальних проступків, ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом олігофренія в стадії вираженої дебільності, ускладнена епізодичними вживаннями наркотиків; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 38 від 19.01.2022 року осудний, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини вчинених ОСОБА_3 діянь та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинені кримінальні проступки у виді обмеження волі з призначенням остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, зі звільненням від призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає, покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000037 у розмірі 343 (триста сорок три) грн. 24 коп.

Речовий доказ: електричний шуруповерт, марки «Sturm» CD 31181, 18V, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_8