Справа № 157/1244/22
Провадження №1-кс/157/567/22
УХВАЛА
Іменем України

11 жовтня 2022 року слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2022 року за №0000498, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мельники-Мостище, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого вироком Камінь-Каширського районного суду від 03.04.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, звільненого умовно-достроково ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.04.2022 від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 14 днів,

підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 10.10.2022 близько 21 год 00 хв, ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого до 21.11.2022 Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-ІХ від 15.08.2022, знаходячись на території домогосподарства по АДРЕСА_1 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, шляхом відмикання металевої защібки вхідних дверей, проник до господарської будівлі, звідки умисно, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_7 велосипед іноземного виробництва марки «KENT FLERFLU-RAD 2600» сірого кольору, ринковою вартістю 3000 грн та належний ОСОБА_8 велосипед радянського виробництва марки «Мінськ» чорного кольору з номером рами « НОМЕР_1 » ринковою вартістю 2000 грн, чим завдав останнім майнову шкоду на загальну суму 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та детально розповів про обставини його скоєння.

Окрім цього, вина підозрюваного ОСОБА_5 у скоєному повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом заявою ОСОБА_7 про скоєння злочину; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_9 та протоколом його допиту в якості потерпілого; протоколом огляду місця події; протоколом огляду місця події від 11.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідками із відповідних установ та підприємств про ринкову вартість викрадених у потерпілих велосипедів; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 та протоколом слідчого експерименту з останнім, а також іншими доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, на утриманні нікого не має, проживає з матір`ю та братом, офіційно не працевлаштований у зв`язку із чим немає будь-яких доходів для задоволення своїх матеріальних потреб, ніде не навчається, в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі та інші злочини, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Вказане свідчать про вперте небажання ОСОБА_5 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві та про наявність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення корисливого характеру, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримали повністю з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник посилався на те, що підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і щиро розкаюється, має стійкі соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися, не буде вчиняти інших злочинів та органом досудового розслідування не доведено, що останній зможе впливати на потерпілу і свідків.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, зокрема:

протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення;

добровільною згодою ОСОБА_7 на проникнення до її житла чи іншого володіння з метою проведення слідчих дій від 11.10.2022;

протоколом огляду місця події від 11.10.2022 території домогосподарства та житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 ;

добровільною згодою ОСОБА_5 на проникнення до її житла чи іншого володіння з метою проведення слідчих дій від 11.10.2022;

протоколом огляду місця події від 11.10.2022 території домогосподарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , де в прибудові з піноблоків виявлено велосипед іноземного виробництва сірого кольору із маркуванням «KENT FLERFLU-RAD 2600» та неподалік виявлено також велосипед радянського виробництва марки «Мінськ» чорного кольору з номером рами « НОМЕР_1 »;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

протоколом допиту потерпілої, згідно з яким ОСОБА_7 показала, що 10.10.2022 року біля 22 год, коли вийшла з будинку до туалету, виявила зникнення належного їй велосипеда, який знаходився в господарській будівлі розміщеної на території її домогосподарства по АДРЕСА_1 , а пізніше, разом з колишнім чоловіком ОСОБА_8 , який проживає разом з нею, виявили також зникнення належного останньому велосипеда, який знаходився у цій же будівлі;

заявою ОСОБА_8 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 000498 від 11.10.2022;

протоколом допиту потерпілого, згідно з яким ОСОБА_8 показав, що 10.10.2022 року біля 22.00 год разом зі своєю колишньою дружиною виявив відсутність належного йому велосипеда, який знаходився в господарській будівлі розташованій на території домогосподарства за місцем його проживання, що по АДРЕСА_1 ;

консультативним висновком спеціаліста від 11.10.2022 згідно з яким ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння;

ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.04.2022 якою звільнено засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 01 рік 14 днів за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;

довідками виданими 11.10.2022 приватним підприємцем ОСОБА_11 про те, що станом на 10.10.2022 вартість бувших у використанні велосипеда марки «KENT FLERFLU-RAD 2600» становила 3000 грн, велосипеда радянського виробництва марки «Мінськ» - 2000 грн;

протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_7 за фактом крадіжки велосипедів 10.10.2022 року.

Відомості про зазначений злочин внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 за № 0000498 від 11 жовтня 2022 року з коротким викладом обставин про те, що 10.10.2022 близько 21 год 00 хв ОСОБА_5 в умовах воєнного стану проник до господарської прибудови на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, повторно викрав велосипед іноземного виробництва сірого кольору та велосипед радянського виробництва марки «Мінськ» чорного кольору, належні ОСОБА_7 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 11.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 11 жовтня 2022 року о 05 год. 00 хв. в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КК України.

11 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме про те, що він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується негативно, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, умовно-достроково звільнений від відбування покарання, не працевлаштований, офіційного доходу не має, знову підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану нового тяжкого злочину протягом невідбутої частини покарання, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість та не бажання стати на шлях виправлення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З врахуванням зазначених обставин у сукупності з вагомістю доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри, і суворістю передбаченого покарання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність високого ступеня ризику щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим клопотання слідчого належить задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обсягу проведення необхідних слідчих дій, на строк 60 днів.

Більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді домашнього арешту, з урахуванням вищезазначених обставин, не зможуть дієво запобігти зазначеним ризикам.

Згідно із ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Згідно з протоколом затримання від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_5 фактично було затримано 11 жовтня 2022 року о 05 год. 00 хв. Отже, строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість злочину, що ставиться йому у вину, ступінь вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050 грн., та в разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193-194, 196-197, 205, 369 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 години 00 хвилин 09 грудня 2022 року включно.

Визначити розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень, за умови внесення якої на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (рахунок № UA0002504, , ДКСУ м. Київ, МФО 820172) ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання.

У разі внесення застави з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1