Провадження № 1-кп/344/510/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, студента 5 курсу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, працюючого водієм ПП « ОСОБА_12 », раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство); спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

22.06.2020 близько 01 год 10 хв ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_13 рухались тротуарною доріжкою біля будинку № 12 по вул. Тролейбусна в м. Івано-Франківську. В цей час їм назустріч йшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В той момент, коли вищевказані особи зустрілись на тротуарній доріжці,

між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 виник словесний конфлікт з приводу проходу по тротуарній доріжці, після чого в ОСОБА_11 виник неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій.

У подальшому, близько 01 год 10 хв, знаходячись біля будинку № 12, що по вул. Тролейбусна в м. Івано-Франківську, тобто в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, умисно наніс удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_14 , після чого неправомірні дії ОСОБА_16 були припинені ОСОБА_13 .

Надалі ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_13 направився у двір будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_15 направились в сторону під`їзду № 1 вказаного будинку.

Після цього, через декілька хвилин, ОСОБА_14 , з метою з`ясування обставин попереднього конфлікту з ОСОБА_11 , направився в двір будинку, в який зайшли попередньо ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Побачивши ОСОБА_14 , у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , маючи на меті продовжити вчинення хуліганських дій, використовуючи малозначний привід, розпочав рухатись у напрямку ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_14 , з метою уникнення конфлікту з ОСОБА_11 , розпочав бігти з двору будинку в напрямку під`їзду № 1.

Надалі ОСОБА_11 , наздогнавши ОСОБА_14 та діючи умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, схопив ОСОБА_14 за тулуб та кинув потерпілого на землю.

Не зупинившись на вказаному, ОСОБА_11 , продовжуючи свої хуліганські дії, маючи фізичну перевагу над ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що ОСОБА_14 лежить на землі та не чинить йому фізичного опору, діючи з особливою зухвалістю, наніс близько восьми ударів кулаками рук в ділянку голови ОСОБА_14 .

Після цього, ОСОБА_11 , не припиняючи вчиняти хуліганські дії, діючи умисно, наніс ще два цілеспрямовані удари ногою в область голови ОСОБА_14 та надалі покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичного експерта № 278 від 16.09.2020, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, під м`яку мозкову оболонку в лівій лобній долі з переходом на основу, в лівій скроневій долі, в правій тім`яній долі, забоєм речовини головного мозку тяжкого ступеня в лівій лобній долі та в лівій потиличній долі, забоєм речовини довгастого мозку, синцями на нижній повіці правого ока, на верхній повіці правого ока, в лівій завушній ділянці, крововиливами в м`які тканини голови в правій лобній ділянці з поширенням на виличну, в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці з поширенням в завушну ділянку, ускладнена набряком та стисненням головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення; закритої тупої травми грудної клітки з переломом 5-го ребра зліва між середньо-ключичною та передньою пахвою лініями, крововиливом в м`які тканини грудної клітки в проекції 4-7 ребер зліва між середньо-ключичною та передньою пахвою лініями, синцем на лівій боковій поверхні грудної клітки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що не є небезпечними для життя в момент спричинення; синців з саднами на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, синця на внутрішній поверхні лівої стопи та гомілково-ступневого суглоба, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синця з садном на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, синця на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині та у нижній третині, синців та саден в ділянках грудної клітки, крововиливу в м`які тканини по задній поверхні тулуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після вчинення протиправних дій ОСОБА_11 покинув місце вчинення злочину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 помер у приміщенні КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», що по вул. Федьковича, 91, в м. Івано-Франківську.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав, суду пояснив, що пізно ввечері йшли з другом ОСОБА_13 до магазину «Смакота», що на вул.Тролейбусній у м.Івано-Франківську. Назустріч їм йшли дві особи чоловічої статі віком старше 30 років, почали до нього і товариша чіплятися, виражатися ненормативною лексикою в їх сторону. Пішов з товаришем далі. Коли зайшли в арку між будинками, ці чоловіки почали знову до них кричати, один з них побіг за ними, кричав, мав щось в руках, коли підбіг ближче, то кинув у нього з товаришем. Мало не впав на сходи, коли потерпілий кинув у нього бруківку. На це разом з ОСОБА_13 розвернулися і пішли до цього чоловіка. Чоловік почав тікати в протилежному напрямку. Вибігли з арки, намагалися наздогнати чоловіка, хотіли з`ясувати, що саме він їм вигукував. Спершу потерпілий впав, а тоді вони його наздогнали. Зігнувся до цього чоловіка, почав з ним говорити, утримував його на землі за куртку, а чоловік відмахувався руками. Тоді товариш ОСОБА_13 забрав його, пішли в іншу сторону до магазину. Не бив потерпілого ні ногами, ні руками, зовсім його не бив, жодних тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, можливо той сам собі заподіяв тілесні ушкодження під час падіння. Потерпілий падав один раз, лише коли вони його наздоганяли. Коли пішли, то потерпілий залишився лежати. Події відбувалися на куті будинку. Не впізнає ні себе, ні ОСОБА_13 на відеозаписі події з камери відеоспостереження. Сторонні люди не підходили, чи кричали з вікон не знає, самі кричали, тому не чули. Наступного дня дізнався, що приїжджала швидка і поліція.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, відеозаписом з місця події, протоколами слідчих та процесуальних дій, іншими документами та речовими доказами, які оглянуто безпосередньо у судовому засідання та які суд вважає належними та допустимими доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_17 син її покійної сестри. Мав проблеми з законом, судимий за наркотики, приїжджав час від часу у село, але жив фактично у Івано-Франківську у товариша. Не проживала з ним, але спілкувалися щодня по телефону, інколи кілька разів на день, інколи через день, купляла йому продукти, був лагідним, для неї як рідний син, його рідна мати померла. Якось ОСОБА_18 подзвонив і дуже тихо говорив, сказав, що голодний. Мала з ним зустрітися о 17 год біля магазину «Вопак» на Пасічній в м.Івано-Франківськ. Приїхала з продуктами, але племінник не брав слухалку. Зрештою на дзвінок відповіла дівчина ОСОБА_19 , сказала, що ОСОБА_18 спить. Подумала, що він п`яний, розсердилася і поїхала додому. Через кілька днів у неділю їй зателефонувала двоюрідна сестра ОСОБА_20 і сказала, що прийшов ОСОБА_18 , побитий, ночував у неї. Наступного ранку, у понеділок 29.06.2020, ОСОБА_20 і ОСОБА_18 приїхали у ОСОБА_21 . ОСОБА_18 подзвонив їй і сказав, що йому дуже зле, йшов у мамин будинок. Сусіди бачили його, сказали, що він ледь зайшов у хату. Прийшла до нього, розмовляла з ним, намагалася з`ясувати, що сталося, але він нічого не розказував і від виклику швидкої допомоги відмовився. Мав синець під оком, на руках, на ногах, дуже боліли нирки, голова, давала йому дуже багато знеболювальних. Коли побачила стан ОСОБА_18 , то спілкувалася з його другом ОСОБА_22 , радилися, що робити, казав викликати швидку. Наступного дня у ОСОБА_18 почали відмовляти ноги, а перед обідом відняло мову. Помила, погодувала його, заснув. Не могла розбудити, бо впав у кому. Швидка допомога забрала його спершу у МКЛ №1 на вул.Матейки у м.Івано-Франківськ, де зробили аналізи, а потім відвезли у ОСОБА_23 , всю ніч оперували, зранку був у реанімації, а о 2 год ночі помер. Так і не розказав, що сталося. Щодо покарання обвинуваченого поклалася на розсуд суду (т.1 а.с.71).

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що покійний ОСОБА_14 син її двоюрідної сестри. Влітку 2020 приблизно опівночі ОСОБА_18 постукав у двері її квартири у Івано-Франківську, попросив переночувати. Здивувалася, бо до неї нечасто приходив. Поїв, зробили місце для сну, спав до ранку. Зранку наступного дня, у понеділок, розбудила його, сказала, що їде у ОСОБА_21 , він сказав, що їде теж туди. Не міг взутися, мав порушену координацію рухів, ледь йшов. З автобуса вийшли разом, вона пішла у свій будинок до дочки, він пішов у свій. Подзвонила до рідної сестри його покійної мами ОСОБА_24 , що ОСОБА_18 зле. ОСОБА_9 пішла до нього, потім розмовляла з нею, сказала, що дійсно ОСОБА_18 щось дуже погано і викликає швидку. Десь на третій день після візиту до неї помер. Очевидних тілесних ушкоджень у нього не бачила, був одягнений, при ній не переодягався, але мав порушену координацію рухів, не міг ніяк взутися, не міг йти, йшов дуже поволі, ледь тримався на ногах. Жодних бинтів на ньому не бачила. Вважає, що ОСОБА_18 в якийсь конфлікт втягнув його друг Каляндрук, бо щоразу, коли виникали проблеми у ОСОБА_18 , до цього був причетний ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_27 з підліткового віку. Ближче до кінця літа зустрівся з останнім біля «Заровшану», пропонував йому роботу. При зустрічі виглядав побитий, мав синці під очима, сильно скаржився на головний біль, сказав, що його побили, боліли груди теж, ледь рухався. При цій зустрічі з ОСОБА_18 також був ОСОБА_28 , обидва розказували, що були в гостях, йшли в магазин, по дорозі зіштовхнулися з якимись хлопцями, виник конфлікт і його сильно побили. Не казали, бив ОСОБА_18 один хлопець чи двоє. Пропонував йому викликати швидку чи поїхати у лікарню, але той відмовився, сказав, що пройде саме, поїде до себе додому у ОСОБА_21 . Ввечері, здається, наступного дня дзвонила його тітка ОСОБА_19 , що приїхав ОСОБА_18 і що він марить, щось не те говорить. Казав Оксані викликати швидку. Того ж чи наступного дня ОСОБА_19 подзвонила, що ОСОБА_18 в лікарні, а за кілька днів дізнався, що ОСОБА_18 в лікарні помер.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що вночі влітку 2020, приблизно о 01 год 30 хв була очевидцем того, як у Пасічній на вул.Тролейбусній біля лавочки неподалік арки на куті біля 9-поверхового будинку двоє хлопців били одного. Почула крики, вибігла на вулицю, почала кричати: «Хлопці, не бийте його!», ті сказали, що б`ють, бо обороняються. Били двоє, один лежав на землі і стогнав. Бачила, як повалили на землю і далі били - копали ногами по спині і у живіт, дуже стогнав. Люди ще також кричали з балконів, ще з 8-го поверху також кричали, що викликали швидку, і тоді хлопці втекли. Побитий не міг сам встати. Після цього ще один низенький хлопець підбіг від 9-поверхівки, підняв того, що лежав побитий, і пересадив його на лавочку. Швидка допомога оглядала побитого хвилин 20, так розуміє, що він від госпіталізації відмовився. Хлопці посиділи ще трохи на лавочці, а тоді нижчий хлопець взяв побитого на плечі і поволік у сторону 9-поверхівки. У дворі є вуличне освітлення і добре все бачила.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що на час події проживав по АДРЕСА_3 . До нього в гості прийшли ОСОБА_31 і ОСОБА_32 , не був побитий. Вживали багато алкоголю, випивка закінчилася, ОСОБА_15 і ОСОБА_14 пішли в магазин купити ще, а він ліг спати. Коли повернулися, то ОСОБА_17 був побитий, обличчя в крові, помився і ліг спати. Каляндрук ОСОБА_28 не був побитий. Вони щось розказували про обставини побиття, але не пам`ятає, що саме, бо був сильно п`яний, зранку мав похмілля. Зранку спершу пішов ОСОБА_15 , а потім ОСОБА_14 . На подушці ОСОБА_14 була кров. Після цієї події ще бачив ОСОБА_14 один раз на вулиці, на самопочуття не скаржився. Тижні через два ОСОБА_15 сказав йому, що ОСОБА_14 помер.

Свідок ОСОБА_15 по обставинах справи суду пояснив, що з ОСОБА_14 були у ОСОБА_30 , коли виходили з під`їзду, то підперли двері бруківкою, щоб не дзвонити у домофон, коли повертатимуться, були напідпитку. Коли повертались, назустріч їм йшли двоє хлопців, ОСОБА_18 їх зачепив словесно (був конфліктний, 4 рази судимий за грабежі і збут наркотиків, не міг обійтися, щоб ні з ким не битися). Хлопці щось йому відповіли і пішли далі. Тоді ОСОБА_18 взяв кусок бруківки, яким підперли двері, побіг у прохідну арку між будинками. Почув крики (не бачив з-під під`їзду), чув потасовку, побіг туди. ОСОБА_14 лежав на землі, ойкав, пробував встати, інших осіб біля нього не було. Викликав швидку допомогу зі свого телефона. ОСОБА_14 , але відмовилися госпіталізувати, бо він був п`яний і відмовився називати себе знаходився у розшуку за новий злочин: чи то за грабіж, чи за збут наркотиків. Тоді з швидкої допомоги сказали, що викликають поліцію. Відмовився, але сусіди таки викликали наряд. Сказав поліції, що нічого не сталося. Завів ОСОБА_14 у квартиру ОСОБА_30 , щоб той переночував. На обличчі був синець, крові не бачив, казав, що болить живіт, говорити толком не міг, бачив, що йому погано. До цього конфлікту з невідомими у ОСОБА_18 не було жодних тілесних ушкоджень. В ту ніч більше ніяких конфліктів не було. Через кілька днів після цього у ОСОБА_14 був конфлікт на вул.Набережній, була бійка, а наступного дня після цього ОСОБА_14 приходив до нього, видимих тілесних ушкоджень не було, не скаржився на самопочуття. Обвинуваченого не може впізнати не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що зустрівся з ОСОБА_11 близько 21 год у дворі будинку АДРЕСА_2 , спілкувалися. Потім рухалися у сторону школи №18 до магазину. При виході з двору їм дорогу перекрили двоє чоловіків (один вищий, другий низький), один з яких став і не давав проходу, почав їх обзивати зеківськими матюками. ОСОБА_11 замахнувся, той чоловік відійшов (його друг забрав), а він відтягнув ОСОБА_11 . Пішли в арку. Почули зі спини крик. Один з чоловіків підбіг і кинув щось в них. Тоді він штовхнув ОСОБА_11 , щоб чоловік не попав у нього, обоє впали на землю. Чоловік почав тікати. Наздогнали вдвох чоловіка, що тікав. Почалася шарпанина, тривала приблизно хвилину, особисто він чоловіка не бив і не штовхав. Чоловік з ОСОБА_11 впав, був п`яний, не було з ким говорити. Відсунули чоловіка до колеса автомобіля, запитали, чи все добре. Підбіг його друг, сказав, щоб вони йшли, що все гаразд. Приїхали швидка і поліція. Пішли звідти, бо з вікон кричали сусіди. Зайшов у квартиру, а тоді його батько спустився у двір з`ясувати, чи все добре. Повернувшись, сказав, що чоловік від госпіталізації відмовився.

З витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 01.07.2020 зареєстровано кримінальне провадження №0000306 за ст.128 КК України, короткий виклад обставин: 21.06.2020 близько 22 год ОСОБА_14 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , розпочав словесний конфлікт з невідомою особою, після чого невідомий наніс останньому тілесні ушкодження у виді забою головного мозку (т.1 а.с.80), у подальшому перекваліфіковано вчинений злочин (т.1 а.с.150) і вказане кримінальне провадження розслідувано за ч.2 ст.121 КК України за фактом заподіяння під час словесного конфлікту 22.06.2020 близько 01 год 15 хв ОСОБА_11 , що перебував поруч з будинком АДРЕСА_2 , тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , в результаті яких останній ІНФОРМАЦІЯ_3 помер; а також за ч.1 ст.296 КК України (за результатами розслідування за ст.128 КК України внесено відомості за рапортом слідчого, т.1 а.с.83) за фактом вчинення ОСОБА_11 під час вказаного конфлікту з ОСОБА_14 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що умисно, з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажаючи самоутвердитися за рахунок інших осіб, використовуючи малозначний привід, з особливою зухвалістю наніс удар в обличчя потерпілого ОСОБА_14 (т.1 а.с.78-79).

Відповідно до запиту адміністрації Івано-Франківської ОКЛ №960 від 02.07.2020, ОСОБА_14 поступив 01.07.2020, дата смерті 02.07.2020 о 02 год, діагноз: забій головного мозку важкого ступеня, підгостра субдуральна та внутрімозкова гематома зліва, навколоорбітальна гематома справа. Обставини випадку: зі слів тітки, жалівся на головний біль, 30.06.2020 в обід стан почав погіршуватися, ввечері швидкою допомогою доставлений у приймальний покій ЦМКЛ, де викликано нейрохірурга та скеровано в ОКЛ (т.1 а.с.84).

З протоколу огляду місця події від 02.07.2020 з фототаблицями вбачається, що оглянуто салон автомобіля медичної служби, припаркований на прилеглій території Івано-Франківського ВП, що в м.Івано-Франківську по вул.Бельведерська, 32. У салоні автомобіля знаходиться труп ОСОБА_14 у лежачому положенні на спині, голова трупа обмотана медичними бинтами, у межах тазобедреної частини наявний підгузник, нижні кінцівки трупа обв`язано медичним бинтом. Після огляду труп направлено у морг Івано-Франківського ОБСМЕ (т.1 а.с.85-89).

З протоколу огляду трупа від 02.07.2020, проведеного у приміщенні моргу Івано-Франківського ОБСМЕ, установлено, що оглядається труп ОСОБА_14 , 1980 р.н., жителя с.Ямниця Тисменицького району, довжина тіла 189 см. Виявлено значну кількість синців: на нижній і на верхній повіках правого ока, в лівій завушній ділянці, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на зовнішній поверхні правого стегна, на внутрішній поверхні лівої стопи та гомілково ступеневого суглоба, на лівій боковій поверхні грудної клітки, на задній поверхні грудної клітки справа, на внутрішній поверхні лівої гомілки, на передній поверхні грудної клітки справа, садна на зовнішній поверхні правого передпліччя та ряд інших тілесних ушкоджень (т.1 а.с.90-93).

Відповідно до висновку експерта №278 від 16.09.2020 з контурними малюнками 1-4 (т.1 а.с.95-102) вбачається, що смерть ОСОБА_14 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та в речовину головного та довгастого мозку, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, що ускладнилася набряком та стисненням головного мозку. Виявлено тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під тверду мозкову оболонку в лівій лобно-тім`яно- скроневій ділянці, під м`яку мозкову оболонку в лівій лобній долі з переходом на основу, лівій скроневій долі, в правій тім`яній долі, забоєм речовини головного мозку тяжкого ступеня в лівій лобній долі та лівій потиличній долі, забоєм речовини довгастого мозку, синцями на нижній повіці правого ока, на верхній повіці правого ока, в лівій завушній ділянці, крововиливами в м`які тканини голови в правій лобній ділянці з поширенням на виличну, в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці з поширенням в завушну ділянку, ускладнена набряком та стисненням головного мозку, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення;

- закрита тупа травма грудної клітки з переломом 5-го ребра зліва між середньо-ключичною та передньою пахвовими лініями, крововиливом в м`які тканини грудної клітки в проекції 4-7 ребер зліва між середньо-ключичною та передньою паховою лініями, синцем на боковій поверхні грудної клітки, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таких, що не є небезпечними у момент спричинення;

- синці з саднами на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, синець на внутрішній поверхні лівої стопи та гомілково-ступневого суглоба, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синець з садном на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, синець на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині та у нижній третині, синцями та саднами у ділянках грудної клітки, крововилив в м`які тканини по задній поверхні тулуба, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Вказані вище тілесні ушкодження утворилися в термін близько 7-10 діб до моменту настання смерті від дії тупих твердих предметів. Враховуючи характер та локалізацію черепно-мозкової травми (наявність кількох ділянок прикладання сили, які розташовані на різних, протилежних ділянках голови синці на нижній повіці правого ока, на верхній повіці правого ока, в лівій завушній ділянці, крововиливи в м`які тканини голови в правій лобній ділянці з поширенням на виличну, в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці з поширенням на завушну ділянку), вона могла утворитися як при неодноразових нанесеннях ударів тупими твердими предметами в ділянки голови, так і при падіннях з наданням тілу прискорення та ударами ділянками голови до тупих твердих предметів, та виключається можливість її утворення внаслідок одномоментного падіння тіла та ударі до тупого твердого предмета.

Закрита тупа травма грудної клітки з переломом 5-го ребра зліва могла утворитися як при нанесенні удару в цю ділянку тупим твердим предметом з обмеженою діючою поверхнею, яким могли бути руки, ноги, так і інші тупі предмети, так і при падінні та ударі цією ділянкою до оточуючих тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею. Решта тілесних ушкоджень могли утворитися як при ударах тупими твердими предметами у вказані ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких (т.1 а.с.95-102).

Таким чином, доводи захисника про те, що висновком експертизи не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між отриманими ОСОБА_14 тілесними ушкодженнями та причиною смерті не знайшли свого підтвердження, оскільки у наведеному висновку експертизи №278 від 16.09.2020 чітко вказано, що смерть ОСОБА_14 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та в речовину головного та довгастого мозку, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, що ускладнилася набряком та стисненням головного мозку. Вказані у висновку експерта тілесні ушкодження утворилися в термін близько 7-10 діб до моменту настання смерті від дії тупих твердих предметів.

З акту №817 від 11.09.2020 судово гістологічного дослідження трупа ОСОБА_14 вбачається наявність у останнього субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів, крововиливів в речовину головного мозку, набряку м`якої оболонки та речовини головного мозку, дистрофічних змін нейронів за межами вогнищ крововиливів та некрозу, крововиливів в м`які тканини з добре вираженими ознаками організації, гнійної пневмонії з абсцедуванням, дрібновогнищевий міокардиту, паренхіматозної дистрофії міокарду (т.1 а.с.103-104).

Згідно висновку експерта №826 від 24.07.2020, при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_14 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т.1 а.с.105-106). Кров із трупа ОСОБА_14 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (висновок експерта №424 від 03.07.2020, т.1 а.с.107).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_15 серед 4 пред`явлених осіб на фото №1 за сукупністю рис обличчя впізнав ОСОБА_11 як особу, що 22.06.2020 близько 01 год по АДРЕСА_2 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_14 кинула останнього до бруківки і наносила удари (т.1 а.с.108-110).

Аналогічно згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_15 серед 4 пред`явлених осіб на фото №1 за сукупністю рис обличчя впізнав ОСОБА_13 як особу, що 22.06.2020 близько 01 год по АДРЕСА_2 конфліктувала з ним та ОСОБА_18 , а також забирала свого знайомого (т.1 а.с.111-113).

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування (т.1 а.с.6), свідок ОСОБА_15 двічі (02.07.2020 та 14.07.2020) допитувався як свідок до проведення з ним 15.07.2020 вказаних слідчих дій пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками.

13.07.2020 ОСОБА_33 добровільно надала працівникам поліції відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження, що належать стоматологічній клініці «Сімейна стоматологія», м.Івано-Франківськ, вул.Тролейбусна, 12, за період часу з 01 год 10 хв до 02 год, час на камерах поспішає від реального часу (за Києвом) на вісім хвилин (т.1 а.с.125-127). Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_33 допитана органом досудового розслідування як свідок у даному кримінальному провадженні цього ж дня - 13.07.2020 (т.1 а.с.6), диск з відеозаписом оглянуто згідно протоколу огляду відеозапису (т.1 а.с.131-145), визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.128-129).

Надання цього диска з відеозаписом безпосередньо свідком не можна вважати порушенням вимог ст. 93 КПК, оскільки сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом, у тому числі, отримання від фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно постанови від 19.05.2021 (справа №204/4521/18) Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що збирання та подання доказів у кримінальному провадженні є різними способами одержання доказової інформації з огляду на їх відмінну правову природу, а саме: збирання доказів відбувається через інститут слідчих дій, а подання доказів здійснюється особою добровільно шляхом передачі слідчому, прокурору предметів або документів, які, на її думку, мають значення для кримінального провадження. Під час отримання предметів та документів, представлених особою для залучення їх до справи як доказів, орган дізнання, слідчий або суд повинні допитати цю особу з метою з`ясування джерела та обставин їх отримання, потім здійснити огляд цих предметів або документів і процесуально зафіксувати їх отримання.

Таким чином, наданий свідком ОСОБА_33 доказ - відеозапис з камери відеоспостереження, розміщеної на фасаді стоматологічної клініки «Сімейна стоматологія», є допустимим доказом.

Вказаний відеозапис оглядався також за участі свідка ОСОБА_15 15.07.2020 у період часу з 17 год 35 хв до 19 год 30 хв (тобто після допитів ОСОБА_15 02.07.2020 та 14.07.2020, а також після проведення з ним пред`явлень для впізнання за фотознімками 15.07.2020, де останній впізнав ОСОБА_11 як особу, що спричинила ОСОБА_14 тілесні ушкодження, а ОСОБА_13 як особу, що була присутня під час цього). Під час перегляду відеозапису під назвою ch03_1257 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:13:27 свідок ОСОБА_15 вказав, де на відеозаписі зображено його, а де потерпілого ОСОБА_14 , разом рухаються по прибудинковій території. Тоді до них підійшли дві особи чоловічої статі, з якими виник конфлікт. Особа чоловічої статі, що була одягнена у чоловічу футболку, нанесла ОСОБА_18 один удар рукою в ділянку обличчя, після чого намагалася нанести ще один удар, але ОСОБА_18 ухилився. Під час перегляду відеозапису під назвою НОМЕР_2 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:14:53 свідок ОСОБА_15 повідомив, що на відеозаписі зображено, як він з ОСОБА_18 і дві особи чоловічої статі конфліктують і надалі розходяться у різні сторони. Під час перегляду відеозапису під назвою ch03_1554 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:15:51 свідок ОСОБА_15 прокоментував, що на відеозаписі о 01:16:00 зображено ОСОБА_18 , що біжить у сторону арки, куди перед тим пішли дві особи, з якими конфліктували; о 01:16:20 зі сторони арки вибіг ОСОБА_18 , а за ним дві особи чоловічої статі, особа у чорній футболці нанесла ОСОБА_18 удари руками та ногами, потім кинула ОСОБА_18 на бруківку та продовжувала наносити удари, а інша особа намагалася припинити вказані дії. О 01:18:46 до ОСОБА_18 і цих 2 осіб підійшла особа, о 01:19:07 на таймері камери ОСОБА_15 зазначив, що це він підійшов до ОСОБА_18 , коли двоє невідомих чоловіків пішли в арку, а поруч з ОСОБА_18 знаходилася невідома особа. Під час перегляду відеозапису під назвою НОМЕР_3 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:19:35 свідок ОСОБА_15 повідомив, що на зображені він знаходиться біля ОСОБА_18 , жінка відійшла дещо в сторону, о 01:20:49 зображено, як на місце підійшов ОСОБА_34 , з яким відвели ОСОБА_18 на лавку (протокол огляду відеозапису, т.1 а.с.114-124).

З повідомлення Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області вбачається, що 2.06.2020 о 01 год 12 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що по АДРЕСА_2 , біля будинку бійка. На місце події скеровано працівників УПП в Івано-Франківській області та списано по спрощеній схемі прийняття рішення. Як вбачається з долученого рапорту, надійшло повідомлення 22.06.2022 о 01 год 12 хв, що двоє невідомих побили хлопця, прибули на місце о 01 год 20 хв, обстежили двори та ближні вулиці, підозрілих осіб не виявили (т.1 а.с.147 149).

З протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 від 25.09.2020 (що допитаний перед проведенням слідчого експерименту згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, т.1 а.с.7) вбачається, що свідок ОСОБА_13 вказав маршрут, яким вони з ОСОБА_11 рухалися 22.06.2020 після півночі від будинку №12 по вул.Тролейбусній у м.Івано-Франківську у сторону магазину «Смакота». Рухаючись цим маршрутом, свідок ОСОБА_13 вказав на місце, де зустріли двох невідомих чоловіків, один з яких зупинився перед ними, а другий обійшов та став позаду них з ОСОБА_11 , вказав на місце знаходження усіх 4 осіб. Далі невідомий, який стояв до них обличчям, почав провокувати конфлікт, а ОСОБА_35 замахнувся рукою на невідомого, однак забрав ОСОБА_35 у сторону. Після цього свідок вказав подальший їх з ОСОБА_11 напрямок руху в арку, хоча невідома особа і кричала до них ненормативною лексикою. Далі ОСОБА_13 вказав на місце, де вони з ОСОБА_11 зупинилися на крик чоловіка, що кричав їм: «Сюда!», повернулися у сторону провулка. Невідомий замахнувся і кинув предмет з рук (бруківку) в їх сторону, ОСОБА_11 ухилився, присівши, а він відстрибнув. Вказав маршрут, яким тікав чоловік, а вони з ОСОБА_11 бігли за ним. Після цього вказав місце, де вони з ОСОБА_11 наздогнали невідомого, та продемонстрував за допомогою статиста, яким чином ОСОБА_11 схопив чоловіка та кинув його на землю, місце розміщення чоловіка на землі (нижні кінцівки у напрямку автомобіля). Зазначив, що ОСОБА_11 намагався ще наносити удари невідомому ногою, але він забрав його у сторону і надалі ОСОБА_11 ударів невідомому не наносив. Зауважень і доповнень до протоколу не надходило. До протоколу слідчого експерименту додано оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписом цієї слідчої дії, що визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т.1 а.с.151-157).

Відеозапис слідчого експерименту переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не виявлено.

У частині посилання захисника на недопустимість на підставі ч. 4 ст. 95 КПК України протоколу слідчого експерименту, проведеного з свідком ОСОБА_13 25.09.2020, суд зауважує, що положення цієї норми слід тлумачити в системному зв`язку з ч. 1 ст. 95 КПК України, яка указує, що розуміється під показаннями в цій статті - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Тому в розумінні положень ст. 95 КПК України протокол слідчого експерименту не може бути автоматично визнаний недопустимим у разі зміни показів, а навпаки він може вважатися доказом в силу ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України.

Протокол слідчого експерименту, відеозапис якого переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, свідчить про те, що покази обвинуваченим ОСОБА_13 надавалися ініціативно і добровільно без будь-якого тиску. При цьому свідок ОСОБА_13 , окрім пояснень стосовно обставин події, на місці показував, де знаходилася кожна з осіб під час конфлікту, напрямок руху учасників події, а також за допомогою статиста демонстрував, яким чином обвинувачений ОСОБА_11 повалив потерпілого на землю.

Отримання відомостей під час проведення слідчого експерименту є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії. Відомості, які надаються під час слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол, що у розумінні ч.2 ст.84 та п.3 ч.2 ст.99 КПК є документом (постанова Верховного суду від 04.08.2022 у справі №396/386/19).

З огляду на викладене, твердження захисника про недопустимість доказу протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_13 є неправозгідним.

Здійснюючи оцінку вказаного доказу, суд також зауважує, що протокол слідчого експерименту від 25.09.2020 з участю свідка ОСОБА_13 не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_11 , не має вирішального значення у даному кримінальному провадженні та підтверджується сукупністю інших переконливих доказів (тобто відповідає критеріям оцінки, вказаним у постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі №197/433/15-к).

Відеозапис камери зовнішнього відеоспостереження з будинку АДРЕСА_4 оглядався також за участі свідка ОСОБА_13 02.10.2020 у період часу з 10 год до 10 год 40 хв (тобто після допиту ОСОБА_13 та проведення слідчого експерименту). Під час перегляду відеозапису під назвою ch03_1257 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:13:27 свідок ОСОБА_13 ідентифікував себе та ОСОБА_11 ; повідомив, що на записі зображено двох невідомих осіб чоловічої статі, які рухалися йому та ОСОБА_11 назустріч по прибудинковій території. Поруч з автомобілем він і ОСОБА_11 зустрілись з двома невідомими чоловіками, з якими виник конфлікт, один з невідомих обійшов і став позаду них, інший залишився перед ОСОБА_11 . Тоді ОСОБА_11 штовхнув своєю лівою рукою ділянку обличчя чоловіка попереду, а потім намагався нанести ще один удар, але невідомий ухилився. Під час перегляду відеозапису під назвою ch03_1456 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:14:53 свідок ОСОБА_13 повідомив, що на відеозаписі зображено, як він з ОСОБА_11 і дві особи чоловічої статі стоять і надалі розходяться: невідомі особи в сторону під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , а він з ОСОБА_11 в арку цього ж будинку. Під час перегляду відеозапису під назвою ch03_1554 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:15:51 свідок ОСОБА_13 прокоментував, що на відеозаписі зображено о 01:16:00, як невідома особа чоловічої статі, з якою у них попередньо був конфлікт, рухається в арку, куди перед тим направився він з ОСОБА_11 , невідома особа підійшла до них і кинула кусок бруківки; о 01:16:20 зі сторони арки біжить невідомий, за ним ОСОБА_11 , тоді він; далі на відеозаписі зображено, як ОСОБА_11 наздогнав невідомого, схопив його ззаду та кинув на землю, хотів сказати йому декілька слів; надалі він забрав ОСОБА_11 від невідомого, підійшла жінка, а він з ОСОБА_11 пішли в арку будинку (протокол огляду відеозапису, т.1 а.с.158-166).

На підстав ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2020 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_11 . Згідно протоколу обшуку від 25.09.2022 з місця події вилучено 2 чорні футболки, чорну поло, темно-сіру футболку, чорну наплічну сумку, темно-синю сумку-бананку, 3 пари шортів, які згідно постанови від 25.09.2020 визнано речовим доказом (т.1 а.с.167-178). Відеозапис обшуку долучено до матеріалів справи, визнано речовим доказом (т.1 а.с.178-179) та переглянуто у судовому засіданні. Вилучені під час обшуку речові докази оглянуто безпосередньо оглянуто у судовому засіданні, невідповідностей з протоколом огляду від 01.10.2020 (т.1 а.с.173-176) не виявлено. Обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що саме ці речі вилучено під час обшуку за місцем його проживання та належать йому.

У судовому засіданні також неодноразово продемонстровано та детально досліджено відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження з місця події. Установлено наступне.

При перегляді файлу ch03_1257 установлено, що о 01:13:15 на відео на таймері камери зображено свідка ОСОБА_15 (одягнений у світлу жилетку, кофту з довгим рукавом, штани з підкоченими штанинами, чорні тапки та світлу кепку), що вийшов з території, охопленої нижнім правим кутом камери, о 01:13:30 до нього приєднався потерпілий ОСОБА_14 (у курці, шортах та кедах), обоє разом рухалися прибудинковою територією, обійшли припарковані автомобілі та рухалися у сторону тротуарної доріжки (верхня права частина екрана), спершу на доріжку зайшов свідок ОСОБА_15 , за ним потерпілий ОСОБА_14 . О 01:13:53 на цій тротуарній дорожці розминулися з двома особами, що йшли їм назустріч: спершу зі свідком ОСОБА_13 (у світлій футболці), потім з обвинуваченим ОСОБА_11 (у чорній футболці та світлих шортах). У цей момент (01:13:58) між ОСОБА_11 і ОСОБА_14 виникла агресивна бесіда, у зв`язку з чим о 01:14:01 свідок ОСОБА_13 , взявши ОСОБА_11 під руку, намагався відвести останнього від ОСОБА_14 , о 01:14:03 ОСОБА_11 вирвав праву руку від ОСОБА_13 , що його стримував, і тут же кулаком лівої руки о 01:14:05 наніс сильний удар у голову ОСОБА_14 (лобно-вилична ділянка голови справа), від чого потерпілий ОСОБА_14 захитався та мало не впав на припаркований автомобіль (01:14:10). О 01:14:14 на таймері камери ОСОБА_11 намагався нанести другий удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_14 , однак від цього удару ОСОБА_14 ухилився; у цей час свідок ОСОБА_13 намагався заспокоїти ОСОБА_11 та забрати його з місця події, а свідок ОСОБА_15 ховався за кущами. З 01:14:28 ОСОБА_11 кілька разів намагався наблизитися до потерпілого ОСОБА_14 , однак той відступав назад, в цей час на записі з`явився ОСОБА_15 , що став між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 обличчям до останнього. О 01:14:50 все ще тривав словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_11 разом за разом намагався наблизитися до потерпілого ОСОБА_14 , однак останній відступав і знаходився за межами фізичної досяжності обвинуваченого. При цьому біля ОСОБА_11 знаходився ОСОБА_13 , що утримував ОСОБА_11 за праву руку.

На відеофайлі ch03_1456 о 01:14:56 на таймері камери ОСОБА_13 , тримаючи ОСОБА_11 за праву руку, фактично відтягнув його, пішли у напрямку арки між будинками (ліва верхня частина екрана), а ОСОБА_14 з ОСОБА_15 повернулися на свій маршрут руху - на тротуарну доріжку, на якій перед цим зустрілися з ОСОБА_11 і ОСОБА_13 . О 01:15:03 ОСОБА_14 повернувся і крикнув щось вслід ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , на що 01:15:06 ОСОБА_11 повернувся і продовжив словесний конфлікт з ОСОБА_14 , о 01:15:20 всі розійшлися. Надалі о 01:15:24 ОСОБА_14 знову повернувся і щось сказав вслід ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , о 01:15:25 ОСОБА_11 знову повернувся і намагався йти до ОСОБА_14 , однак його утримував зі спини за футболку ОСОБА_13 , о 01:15:33 ОСОБА_13 фактично відштовхнув ОСОБА_11 , що намагався вийти на тротуарну доріжку, якою пішов ОСОБА_14 , у сторону арки, о 01:15:38 учасники розійшлися і за декілька секунд вийшли за межі огляду відеокамери.

У наступному відеофайлі ch03_1554 о 01:15:54 на відеозаписі зображено ОСОБА_14 , що вийшов з тротуарної доріжки та о 01:16:05 зайшов у арку будинку, в яку після конфлікту попрямували ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . О 01:16:20 з арки вибігли ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , о 01:16:21 ОСОБА_11 наздогнав ОСОБА_14 , настрибнув на нього зі спини, о 01:16:22 ОСОБА_11 обхопив ОСОБА_14 за тулуб, підняв його та з силою кинув на асфальт (падіння з прискоренням), при цьому кепка потерпілого відлетіла у сторону. О 01:16:23 хоча потерпілого на відеозаписі і не видно (огляд перекриває припаркований автомобіль), однак по траєкторії падіння ОСОБА_14 очевидне його місце знаходження за автомобілем, ногами в напрямку автомобіля, а головою до кущів, о 01:16:25 на відеозаписі знову з-за автомобіля видно потерпілого ОСОБА_14 (голову і верхню частину тіла), а також видно ОСОБА_11 , що схилився над потерпілим та наносив йому удари кулаками в голову, ОСОБА_13 у цей час також схилився над потерпілим та утримував його, надалі, під час нанесення ударів потерпілому, усі троє переміщаються за автомобіль. О 01:16:28 на відеозаписі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 схилені за автомобілем та здійснюють різкі рухи (що очевидно не відповідає твердженню про турботливу бесіду з питанням, чи з потерпілим усе гаразд). О 01:16:31 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 піднялися у вертикальне положення, потерпілого за автомобілем не видно, однак очевидне його знаходження саме там, так як з-за автомобіля після падіння та численних ударів потерпілий не з`являвся. О 01:16:33 ОСОБА_11 зі значною силою наніс 1 вертикальний удар правою ногою у місце за автомобілем, о 01:16:34 ОСОБА_13 відштовхнув ОСОБА_11 в сторону тротуарної доріжки та надалі намагався перешкодити ОСОБА_11 підійти до місця за автомобілем, де (згідно траєкторії руху учасників) знаходився потерпілий та о 01:16:39 ОСОБА_13 щось говорив, повернувшись до місця знаходження потерпілого за автомобілем. О 01:16:45 ОСОБА_11 , обійшовши, та ОСОБА_13 дивляться на місце знаходження потерпілого за автомобілем. О 01:16:47 ОСОБА_11 знову повернувся і вдарив там, де знаходився потерпілий, зі значною силою правою ногою (як вбачається з відео, вдарив у перешкоду, оскільки в момент удару зупинки, нога не була випрямлена до кінця і отже, не торкнулася землі). О 01:16:50 ОСОБА_13 відштовхнув ОСОБА_11 та нахилився до місця знаходження потерпілого за автомобілем, з 01:16:55 до 01:17:15 ОСОБА_13 говорить до особи за автомобілем, намагається підняти та сперти на автомобіль, на це підійшов ОСОБА_11 , постояв, подивився кілька секунд, розвернувся та пішов у сторону арки, зникнувши з поля огляду відеокамери о 01:17:20, а ОСОБА_13 до 01:17:29 продовжив, нахилившись, спілкуватися з потерпілим за авто. О 01:17:30 ОСОБА_11 вийшов з арки та направився до ОСОБА_13 , у цей час ОСОБА_13 , знаходячись за автомобілем, розмовляв по мобільному телефону, час від часу нахиляючись і щось кажучи в ту сторону, де очевидно знаходився потерпілий, ОСОБА_11 приєднався до бесіди. О 01:17:54 ОСОБА_11 знову намагався пройти туди, однак ОСОБА_13 припинив розмову по телефону і стримав ОСОБА_11 , о 01:17:04 ОСОБА_13 знову схилився до місця за автомобілем, де знаходився потерпілий. О 01:17:05 у правій верхній частині відеозапису з`явилася старша жінка у хустці, підійшла до ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на деяку відстань, з нею спілкувався здебільшого ОСОБА_11 , ОСОБА_13 у той час нахилений (біля потерпілого). О 01:18:38 у момент, коли старша жінка підійшла близько і знаходилася по ту сторону автомобіля, де і потерпілий, ОСОБА_11 наніс ще один удар ногою у місце очевидного знаходження потерпілого. О 01:18:42 ОСОБА_13 відштовхнув ОСОБА_11 у сторону арки, перешкоджаючи йому підійти, та продовжив спілкуватися з особою за автомобілем, при цьому старша жінка знаходилася з того ж боку на відстані близько 1 метра від них. Надалі ОСОБА_13 знову нахилився за автомобілем та переставив очевидно потерпілого, сперши його до автомобіля. О 01:18:56 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 пішли з місця події у напрямку арки, старша жінка кричала щось їм услід розмахуючи рукою, о 01:19:08 з тротуарної доріжки вийшов ОСОБА_15 , підійшов до місця за авто та зігнувся за автомобілем.

Відеозапис сh03_1937 розпочинається тим, що старша жінка йде з місця події у напрямку житлових будинків (01:19:35-01:20:17). О 01:20:46 з тротуарної доріжки вийшов чоловік, підійшов до місця події, де на той час біля автомобіля стояв ОСОБА_15 , удвох зігнулися над місцем, де з розвитку подій знаходився потерпілий. О 01:22:29 невідомий чоловік піднявся та о 01:22:41 цей чоловік спільно з ОСОБА_15 з-за автомобіля (саме з того місця, до якого неодноразово намагався підійти і підходив ОСОБА_11 , де були нанесені удари ОСОБА_11 , у тому числі у присутності старшої жінки, а ОСОБА_13 спілкувався з кимось, схилявся та здійснював переміщення) підняли ОСОБА_14 та, взявши його попід руки, перевели через дорогу і посадили на лавку. Після чого ОСОБА_15 спілкувався з невідомим чоловіком, а ОСОБА_14 сидів на лавці (файл сh03_2318, з 01:23:14 до 01:25:15). З відеозапису сh03_2524 вбачається, що 01:25:50 під`їхав службовий автомобіль працівників поліції.

Щодо твердження захисника про неможливість установлення осіб, які зображені на даному відеозаписі внаслідок непроведення портретної експертизи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи чітко вбачається і не заперечується учасниками провадження, у тому числі обвинуваченим ОСОБА_11 , що у ніч на 22.06.2020 на прибудинковій території по АДРЕСА_2 відбувся конфлікт за участю чотирьох осіб. При цьому свідок ОСОБА_15 за результатами проведення 13.07.2020 слідчих дій проведення впізнання за фотознімками впізнав ОСОБА_11 як одну з осіб, з якими у нього і ОСОБА_14 виник конфлікт і який заподіяв ОСОБА_14 тілесні ушкодження, а також впізнав ОСОБА_13 як другого з осіб, з якими у них з ОСОБА_14 виник конфлікт і який забирав свого знайомого (т.1 а.с.108-113). Надалі під час проведення 15.07.2020 огляду перегляду відеозапису з камери відеоспостереження свідок ОСОБА_15 з позначенням на камері дати/часу 06-22-2020 Mon 01:13:27 ідентифікував на відеозаписі ОСОБА_14 та себе, з яким продовжили рух спільно. Пізніше вказав на відеозаписі на двох осіб, з якими виник конфлікт, при цьому зазначив, що саме особа у чорній футболці спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_14 .

Як вбачається зі слідчого експерименту, проведеного 25.09.2020 з метою перевірки показів свідка ОСОБА_13 , останній ініціативно, чітко та впевнено показав на місцевості, де і яким чином розгортався конфлікт з його та ОСОБА_11 участю з одного боку, та двох невідомих чоловіків з іншого, вказавши, зокрема, на кут будинку, біля якого відбулася перша сутичка, коли двоє невідомих не давали їм з ОСОБА_11 проходу, при цьому нижчий з чоловіків став за їх з ОСОБА_11 спиною, та коли ОСОБА_11 замахнувся на невідомого. Потім вказав на арку, у яку вони з ОСОБА_11 попрямували після конфлікту, після цього вказав напрямок, з якого вибіг невідомий і кинув у них бруківку. Показав далі місце, де вони з ОСОБА_11 наздогнали невідомого і за допомогою статиста показав, яким саме чином ОСОБА_11 кинув невідомого чоловіка не землю (т.1 а.с.151-157).

Після проведення цього слідчого експерименту проведено огляд відтворено відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження з участю свідка ОСОБА_13 . Під час відтворення відеозапису свідок ОСОБА_13 на відеозаписі ідентифікував себе та ОСОБА_11 , а також двох невідомих, з якими у них з ОСОБА_11 виник конфлікт.

Враховуючи, що свідок ОСОБА_15 за результатами впізнання за фотознімками впізнав ОСОБА_11 та ОСОБА_13 як осіб, з якими він з ОСОБА_14 мав конфлікт у ніч на 22.06.2020 по АДРЕСА_2 ; що свідкам ОСОБА_15 та ОСОБА_13 продемонстровано один і той самий відеозапис події за вказаною адресою у той час, і кожний з них ідентифікував на цьому відеозаписі себе ( ОСОБА_15 та ОСОБА_13 ), а також осіб, з якими у той час були ( ОСОБА_14 та ОСОБА_11 відповідно), тобто були ідентифіковані на відеозаписі усі четверо учасників конфлікту ( ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з одного боку та ОСОБА_13 і ОСОБА_11 з другого боку); а також те, що під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 детально описав конфлікт з його та ОСОБА_11 участю з двома невідомими особами, місце сутички, знаходження учасників, що відповідає установленому розвитку подій на відеозаписі (за винятком того, що ОСОБА_13 під час слідчого експерименту та допиту у суді заперечував заподіяння ОСОБА_11 потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень та нанесення ударів), у суду нема жодних сумнівів, що на відеозаписі відображено саме події, про які йдеться у даному кримінальному провадженні, і учасниками цих подій є саме обвинувачений ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_14 , свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Більше того, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 допитувалися у залі судового засідання, фото трупа потерпілого ОСОБА_14 є також у матеріалах справи, свідок ОСОБА_15 значно нижчий потерпілого ОСОБА_14 (ріст якого становив 189 см), обвинувачений ОСОБА_11 спортивної тілобудови, має оригінальну зачіску. Кожен з учасників конфлікту значно відрізняється від іншого і їх неможливо сплутати. У ОСОБА_11 вилучено також одяг, що відповідає зображеному на відеозаписі.

Відповідно до ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертної установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст.244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Частиною другою цієї статті передбачено вичерпний перелік випадків, коли слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи.

Проведення портретної експертизи для встановлення осіб на відеозаписі до такого переліку не належить, для установлення осіб на вказаному відеозаписі спеціальних знань не потрібно, оскільки учасники конфлікту однозначно установлені достатньою сукупністю доказів, що узгоджуються між собою та не спростовані будь-яким іншим доказом.

За таких обставин твердження захисника про невстановлення осіб на відеозаписі з місця події внаслідок непроведення портретної експертизи є неправозгідним.

Твердження захисника про те, що на вказаних відеозаписах з камери відеоспостереження не видно нанесення тілесних ушкоджень, оскільки більшу частину події на зображенні камери не видно потерпілого, також повністю спростовано.

Як вбачається з відеозапису, жодних перешкод для пересування проходом між аркою до виходу вліво на тротуарну доріжку, у тому числі у районі розміщення припаркованого автомобіля, який частково перекрив огляд камери, до моменту кидання потерпілого на землю, не було. Після падіння потерпілий знаходився у горизонтальному положенні за автомобілем, оскільки при рості 189 см (згідно висновку експертизи і протоколу огляду трупа) при вертикальному положенні його було б видно з-за легкового автомобіля. Обвинувачений ОСОБА_11 схилявся над потерпілим для нанесення йому ударів руками в голову, момент спричинення ОСОБА_14 . ОСОБА_11 цих ударів зафіксовано, зокрема, о 01:16:28. При цьому для нанесення ударів руками ОСОБА_11 схилявся над потерпілим або, знаходячись у вертикальному положенні, наносив удари потерпілому ногами. Удари, які наносилися руками та ногами, не наносилися у повітря, як вказує захисник, а потрапляли у перешкоду саме там, де знаходився потерпілий, інакше по силі розмаху рук та ніг обвинувачений ОСОБА_11 за інерцією при ударі в повітря не міг би утриматися у своєму положенні. Суд звертає увагу також, що свідок ОСОБА_13 під час цих подій намагався перешкодити ОСОБА_11 наблизитися до місця за автомобілем, схилявся та розмовляв до когось, а також прикладав значні зусилля для здійснення переміщення, також на відео неодноразово видно, як ОСОБА_11 обходить якусь перешкоду за автомобілем і кричить у сторону місяця за авто.

Знаходження потерпілого за автомобілем у період спричинення йому тілесних ушкоджень підтвердила також свідок ОСОБА_29 .

Поза розумним сумнівом, за автомобілем у період часу на таймері камери з 01:16:23 (момент падіння з прискоренням ОСОБА_14 внаслідок кидання його ОСОБА_11 ) до 01:22:41 (момент підняття ОСОБА_14 з-за автомобіля ОСОБА_15 та невідомим чоловіком) знаходився саме потерпілий ОСОБА_14 .

Суд також звертає увагу, що до кидання потерпілого ОСОБА_14 на землю та його подальшого побиття ОСОБА_11 потерпілий рухався вільно, більше того, навіть біг від арки до тротуарної доріжки, а після побиття не міг самостійно рухатися, свідок ОСОБА_15 та інший чоловік підняли потерпілого з землі та, взявши ОСОБА_14 попід руки, повільно перевели останнього його через дорогу.

При цьому тілесні ушкодження, виявлені за результатами розтину трупа ОСОБА_14 та описані у висновку експерта №278 від 16.09.2020 (т.1 а.с.95-102), відповідають ударам, що згідно дослідженого відеозапису камери зовнішнього відеоспостереження (т.1 а.с.129) наніс потерпілому ОСОБА_11 руками та ногами, у тому числі тяжким тілесним ушкодженням, що стали причиною смерті ОСОБА_14 : закрита черепно-мозкової травма з крововиливами під оболонки та в речовину головного та довгастого мозку, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, що ускладнилася набряком та стисненням головного мозку. Враховуючи характер та локалізацію черепно-мозкової травми (наявність кількох ділянок прикладання сили, які розташовані на різних, протилежних ділянках голови синці на нижній повіці правого ока, на верхній повіці правого ока, в лівій завушній ділянці, крововиливи в м`які тканини голови в правій лобній ділянці з поширенням на виличну, в лівій лобно-тім`яно- скроневій ділянці з поширенням на завушну ділянку), вона могла утворитися як при неодноразових нанесеннях ударів тупими твердими предметами в ділянки голови, так і при падіннях з наданням тілу прискорення та ударами ділянками голови до тупих твердих предметів, та виключається можливість її утворення внаслідок одномоментного падіння тіла та ударі до тупого твердого предмета.

Інші тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітки з переломом 5-го ребра зліва між середньо-ключичною та передньою пахвовими лініями, крововиливом в м`які тканини грудної клітки в проекції 4-7 ребер зліва між середньо-ключичною та передньою паховою лініями, синцем на боковій поверхні грудної клітки, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таких, що не є небезпечними у момент спричинення; синці з саднами на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, синець на внутрішній поверхні лівої стопи та гомілково-ступневого суглоба, на передній поверхні лівого стегна у нижній третині, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синець з садном на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, синець на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині та у нижній третині, синцями та саднами у ділянках грудної клітки, крововилив в м`які тканини по задній поверхні тулуба, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, хоч і не стали причиною смерті потерпілого, також відповідають зафіксованим на відеозаписі ударам обвинуваченого, що наносилися ним у період перебування потерпілого у горизонтальному положенні за автомобілем та підтверджуються показами свідка ОСОБА_29 про ділянки нанесення ударів, свідчать про значну кількість та силу, з якою ці удари наносилися.

Як зазначено у висновку експерта, вказані вище тілесні ушкодження утворилися в термін близько 7-10 діб до моменту настання смерті від дії тупих твердих предметів, що відповідає події у ніч на 22.06.2020.

Таким чином спростовано покази обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 , надані у судовому засіданні про те, що обвинувачений ОСОБА_11 не наносив жодних ударів потерпілому ні руками, ні ногами, а виявлені тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_14 спричинив собі сам внаслідок падіння.

З довідки №4 від 01.10.2020 сектору інформаційної підтримки Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області вбачається, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Ямниця, місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_5 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності (крадіжки) та злочини у сфері обігу наркотичних засобів, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання 15.01.2019. На час події (22.06.2020) у розшуку не перебував, досудове розслідування щодо нього не здійснювалося (т.2 а.с.131-133).

Отже, потерпілий ОСОБА_14 , що на час події 22.06.2020 мав вік понад 40 років, жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів (кримінальних правопорушень) проти життя та здоров`я особи чи проти громадського порядку та моральності, що свідчить про його неконфліктний характер та спростовує покази свідка ОСОБА_15 про численні бійки потерпілого (дослівно «був нарваний, конфліктний, тричі судимий за грабежі, не міг обійтися, щоб з кимось не битися»). Твердження свідка ОСОБА_15 про перебування ОСОБА_14 у розшуку на час події також спростовано вказаною довідкою СІП.

Твердження ОСОБА_15 про бійку з участю ОСОБА_14 на вул.Набережній через кілька днів після конфлікту з ОСОБА_11 , а також те, що ОСОБА_14 приходив до нього через кілька днів після конфлікту з ОСОБА_11 у наступний день після бійки на вул.Набережній і не мав видимих тілесних ушкоджень, на самопочуття не скаржився, також є голослівним та не підтверджено будь-якими доказами.

Більше того, з показів свідка ОСОБА_26 вбачається, що у переддень поїздки ОСОБА_14 у Ямницю, свідок ОСОБА_26 зустрічався з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_14 виглядав сильно побитим, мав синці під очима, скаржився на погане самопочуття, ледь рухався, сильно боліла голова і груди, при цьому разом з ОСОБА_15 розказували про обставини побиття ОСОБА_14 так: були в гостях, йшли в магазин, по дорозі зіштовхнулися з двома хлопцями, виник конфлікт, ОСОБА_18 сильно побили, що відповідає обставинам даного кримінального правопорушення, щодо якої здійснюється судовий розгляд.

Фактично усі покази свідка ОСОБА_15 , що надані у судовому засіданні, суперечать установленим судом обставинам вчинення кримінальних правопорушень та спростовано як показами потерпілої та свідків, допитаних у судовому засіданні, так і дослідженими у судовому засіданні документами, протоколами слідчих дій, у тому числі проведених за участю цього ж свідка ОСОБА_15 , а також відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження з місця події та іншими речовими доказами.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне звернути увагу прокурора на необхідність внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування за фактом надання свідком ОСОБА_15 завідомо неправдивих показань суду.

Дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за ч.2 ст.121 КК України як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд також звертає увагу, що на час події обвинувачений ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_14 не були знайомі. Вперше зіткнулися на тротуарній дорожці о 01:13:53 на таймері камери, о 01:13:58 між ОСОБА_11 і ОСОБА_14 виникла агресивна бесіда, у зв`язку з чим о 01:14:01 свідок ОСОБА_13 , взявши ОСОБА_11 під руку, намагався відвести останнього від ОСОБА_14 , о 01:14:03 ОСОБА_11 вирвав праву руку від ОСОБА_13 , що його стримував, і тут же кулаком лівої руки о 01:14:05 наніс такий сильний удар у лобно-виличну ділянку голови ОСОБА_14 справа, що потерпілий ОСОБА_14 захитався та мало не впав на припаркований автомобіль. Продовжуючи, ОСОБА_11 намагався нанести другий удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_14 , однак той ухилився, а надалі ОСОБА_11 неодноразово намагався наблизитися до потерпілого, явно поводячись агресивно, при цьому потерпілий ОСОБА_14 не оборонявся, жодних ударів у відповідь не наносив, опору не чинив, тільки відступав назад.

Тобто з відеозапису вбачається, що ОСОБА_11 наніс перший удар потерпілому через 12 секунд після того, як його вперше побачив, і через 7 секунд він початку спілкування з потерпілим. З пояснень обвинуваченого, а також свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_13 , конфлікт між потерпілим і обвинуваченим виник через те, що потерпілий не пропустив обвинуваченого на тротуарній доріжці та грубо висловився, що, на переконання суду, є малозначним приводом. Вказане свідчить про відсутність будь-якого контролю обвинуваченого над власним гнівом, зневагу до загальноприйнятих у суспільстві правил та норм, прагнення продемонструвати свою перевагу над іншою особою та особливу зухвалість. Обвинувачений знаходився у громадському місці на прибудинковій території, події відбувалися вночі, було багато крику (що підтверджує і сам обвинувачений), було порушено громадський порядок та спокій громадян, оскільки навіть сусіди вийшли на вулицю або кричали з вікон, а також викликали поліцію. Сила, кількість та локалізація нанесених ОСОБА_11 ударів руками та ногами по потерпілому свідчить про умисел обвинуваченого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Твердження захисника про те, що потерпілий міг залишитися живий, якби своєчасно звернувся за медичною допомогою, тобто про те, що смерть потерпілого не перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, по-перше, спростована наведеним вище висновком експерта, а по-друге, судова практика вважає, що ч.2 ст.121 КК України може бути застосована і у тому разі, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному зв`язку з умисним тілесним ушкодженням, не був усунений лікарським втручанням, хоча й міг бути усунений, зокрема через несвоєчасне надання медичної допомоги, відсутність необхідних препаратів чи обладнання, лікарську помилку тощо.

Що стосується доводів захисника про те, що стороні захисту не було надано медичних документів, на підставі яких проведено експертне дослідження, то суд звертає увагу, що по-перше, проведено судово-медичну експертизу трупа, а не документів (тобто для з`ясування причин смерті ОСОБА_14 проведено розтин його тіла та гістологічне дослідження органів, а не з`ясовано причину смерті за медичними документами), по-друге, щодо мовчазної відмови захисту від доступу до документів, які досліджував експерт (ст.290 КПК) вже неодноразово висловлювався Верховний Суд у постановах від 23.06.2021 (справа №466/314/15-к), 06.04.2021 (справа №734/3592/17), 23.03.2021 (справа №654/1320/18), 06.10.2020 (справа №467/1694/16-к) та багатьох інших.

Також сторона захисту неодноразово звертала увагу суду на те, що потерпілий раніше судимий, саме за клопотанням сторони захисту долучено довідку про судимості потерпілого.

З цього приводу суд вважає за необхідне вказати захисту, що відповідно до ч.1 ст.27 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини.

Життя раніше судимої особи не є виключенням. З відеозапису з місця події вбачається, що будь-якої загрози для обвинуваченого потерпілий не становив, саме обвинувачений, а не потерпілий, поводився агресивно та спричинив потерпілому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_14 помер.

Згідно постанови Верховного Суду від 19.03.2020 по справі №314/1905/17, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»). Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обгрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Застосовуючи цей стандарт доведення, необхідно враховувати, що розумний сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має грунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами (постанова Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №195/1563/16-к).

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена поза розумним сумнівом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оскільки сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, отже відповідає стандарту доведення поза розумним сумнівом, визначеному, зокрема, постановою Верховного Суду №159/3738/16-к від 23.06.2020.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином (ч.1 ст.296 КК) і тяжким злочином (ч.2 ст.121 КК України), дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий; є студентом 5 курсу НТУНГ, працює водієм, неодружений, осіб на утриманні не має, на обліку в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не перебуває, наркологічну допомогу не отримував (т.1 а.с.184-190), відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до санкцій ч.1 ст.296 КК України та ч.2 ст.121 КК України, за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки та за ч.2 ст.121 КК України позбавлення волі на строк 7 років, остаточно визначивши покарання за сукупністю злочинів позбавлення волі на строк 7 років; позицію потерпілої, яка щодо покарання обвинуваченого поклалася на розсуд суду; позицію обвинуваченого та його захисника, що просили виправдати обвинуваченого за недоведеністю його винуватості, врахувавши також його молодий вік і не ламати йому життя; суд враховує також поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень: відсутність найменшого каяття та будь-якого критичного ставлення до вчиненого, надання очевидно недостовірних показів суду для уникнення відповідальності за вчинене, що беззаперечно свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. В той же час, суд враховує молодий вік обвинуваченого (2000 р.н.), а також відсутність попередніх судимостей. За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту за ч.1 ст.296 КК України та у виді позбавлення волі за ч.2 ст.121 КК України на мінімальний строк у межах санкцій вказаних статей, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для зміни запобіжного заходу домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_11 до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.296 КК України - арешт на строк чотири місяці;

за ч.2 ст.121 КК України позбавлення волі на строк сім років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з часу фактичного затримання останнього для відбуття покарання за даним вироком.

Запобіжний захід домашній арешт ОСОБА_11 до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Речові докази: 4 DVD R диски з відеозаписами (постанови від 13.07.2020, 25.09.2020, т.1 а.с. 128-129, 156-157, 178-179) - зберігати при матеріалах кримінального провадження; одяг та 2 сумки, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 згідно постанови від 25.09.2020 (т.1 а.с.177) повернути обвинуваченому ОСОБА_11 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_36