Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/195/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу слідчого судді Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2022, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетений Ташлик Новоукраїнського району Кіровоградської області, офіційно не працюючого, з вищою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати домоволодіння по АДРЕСА_2 в період з 21 години до 6 години наступного дня.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2022 частково задоволено клопотання начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати домоволодіння по АДРЕСА_2 в період з 21 години до 6 години наступного дня, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, кваліфікованого, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про відсутність підстав для повного задоволення клопотання слідчого, проте встановлено підстави та необхідність для обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому прокурор зазначив, що вказане судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України і є вмотивованим та обґрунтованим.
Крім того, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду також підтверджується в повній мірі, оскільки ОСОБА_8 відразу після вчинення кримінального правопорушення медичної допомоги потерпілому не надав, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Також у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , останній, маючи для цього всі можливості, зможе виїхати на непідконтрольні Україні на даний час території, оскільки суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може бути розцінена підозрюваним більш небезпечним, ніж переховування та втеча.

Враховуючи, що судом визнано підозру обґрунтованою та наявний ризик передбачений ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного можна зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є немотивованим та необґрунтованим, а тому підлягає безумовному скасуванню.

В своїх запереченнях захисник адвокат ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора вказала, що сторона захисту не погоджується з доводами прокурора, викладеними у апеляційній скарзі, вважає їх такими, що не грунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального законодавства, фактичних обставинах справи та матеріалах кримінального провадження, а тому не є слушними.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого та у нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Згідно ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Разом із тим на переконання колегії суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею не були належним чином дотримані.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000151, внесене до ЄРДР 08.05.2022 року за ч. 4 ст. 296 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливої зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про що 09.05.2022 року йому повідомлено про підозру.

Та обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_8 тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Так, як вбачається з клопотання слідчого дана підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами і, зокрема:

- рапортом тимчасово виконуючого обов`язки начальника СРПП відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 8.05.2022 року, відповідно якому громадянин ОСОБА_1 заявив про те, що 8.05.2022 року о 18 год. 29 хв. в с. Олександрівка по вул. П. Кізіма, біля приміщення сільської ради, було чути постріл з пістолета, стріляв чоловік з автомобіля «Toyota Саmry», який поїхав в напрямку м. Кропивницький (а.с. 7); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 8.05.2022 року, відповідно якому ОСОБА_11 заявив, що 8.05.2022 року близько 19 год. відома йому особа на автомобілі марки «Toyota Саmry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_12 , вчинив хуліганські дії, а саме стріляв з предмету, зовні схожого на пістолет в нього, наніс тілесні ушкодження у вигляді рани в нозі (а.с. 8); протоколом огляду місця події від 8.05.2022 року території по вул. Центральна, 1а в с. Олександрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, відповідно якому на капоті автомобіля марки «Toyota Саmry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, 7 металевих предметів, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, дозвіл на зброю. Також вилучено автомобіля марки «Toyota Сamry», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10-11); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 9.05.2022 року, відповідно якому 8.05.2022 року близько 17 год. 30 хв., він на своєму мотоблоці з ОСОБА_13 та знайомим на ім`я ОСОБА_14 по вул. П. Кізіма в с. Олександрівка їхав додому. Обернувшись, він помітив далеко позаду автомобіль марки «Тойота Самrу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому розпочав здійснювати поворот, але почув сигнал і відразу зупинився. У подальшому з автомобіля вийшов водій на ім`я ОСОБА_12 , який в правій руці тримав пістолет Макарова. Потім ОСОБА_12 почав висловлюватись на адресу ОСОБА_11 нецензурною лайкою та здійснив постріл в ліву ступню. Володимир намагався перезарядити пістолет, щоб здійснити другий постріл, але він побіг за приміщення Олександрівської сільської ради та заховався.

Після того, як ОСОБА_12 поїхав, потерпілий на мотоблокові повернувся додому, де його мати промила рану. Через деякий час до потерпілого зателефонував ОСОБА_15 та повідомив щоб він підійшов до магазину. Біля магазину по АДРЕСА_3 він побачив працівників поліції та звернувся до них з відповідною заявою (а.с. 12-13); протоколами допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 9.05.2022 року, відповідно яким, 8.05.2022 року їх було запрошено в якості понятих. У їх присутності громадянин ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції належний йому предмет, зовні схожий на пістолет, сім предметів, схожих на патрони та дозвіл на пістолет. Зазначені речі він дістав із салону свого автомобіля та поклав на капот (а.с. 14, 15); протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_18 від 9.05.2022 року, відповідно якому, 8.05.2022 року близько 18.00 він був свідком того, як після створення ОСОБА_11 аварійної ситуації водій автомобіля «Toyota Саmry» ОСОБА_8 здійснив постріл з предмету, схожого на пістолет в область ніг ОСОБА_11 (а.с. 16-17); повідомленням про підозру від 9.05.2022 року, відповідно якому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 22-25); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 10.05.2022 року (а.с. 37); дозволом на зброю № НОМЕР_2 (а.с. 42).

Крім того слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у виді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років.

Проте, на переконання колегії суддів слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає в тому, що слідчий суддя безпідставно, встановивши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту особі, яка підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливої зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, пістолета.

Слідчим суддею не в повній мірі враховано, що саме підозрюваний спровокував та був ініціатором подій, які мали місце 08.05.2022 року о 18:30 год. по вул. П. Кізіма в с. Олександрівка Новоукраїнського району, Кіровоградсьої області, де він керуючи автомобілем марки «Тоуоtа саmгу» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по дорозі побачив потерпілого - ОСОБА_11 , який не надав йому перевагу в русі, після чого обігнавши потерпілого зупинив автомобіль обабіч дороги, вийшов з авто та наблизившись до ОСОБА_11 , почав спілкуватися з останніми в грубій формі виражаючись гучно нецензурною лайкою та виражаючи погрози в бік останнього, тримаючи в правій руці пістолет здійснив один постріл з нього в область лівої ноги ОСОБА_19 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження.

При цьому ні потерпілий ОСОБА_20 ні інші особи які перебували з ним не представляли будь-якої небезпеки для ОСОБА_8 . При цьому колегія суддів також враховує, що ОСОБА_8 скоїв злочин із застосуванням зброї завдавши потерпілому тілесні ушкодження в громадському місці, під час військового стану в Україні, також його дії були небезпечними для інших осіб, які перебували на місці вчинення злочину.

Вказані дії підозрюваного свідчать про абсолютне ігнорування законів України, неповагу до існуючих правил і норм поведінки та його прагнення самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам чим грубо порушив громадський порядок, діяв з особливою зухвалістю, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому.

Крім того, судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що відстріляну гільзу підозрюваний забрав з місця вчинення кримінального правопорушення, дане підтверджується протоколами допитів свідків, що вказує на те, що він хотів приховати його, і лише через певний час видав її, що вказує на ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який в даному випадку знайшов своє підтвердження.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що прокурором доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та своїми діями перешкоджати кримінальному провадженню, а також впливати на свідків та потерпілого з метою зміни їхніх показань.

Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного характеризуються як заздалегідь сплановані, ретельно обдумані. У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню ( ст.2 КПК ).

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів вважає доведеним наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України і, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як в разі визнання винним ОСОБА_8 , може загрожувати значна міра покарання, тож з метою уникнення відповідальності останній може виїхати за межі Кіровоградської області та взагалі з України; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання винним; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені ризики дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту з приводу невинуватості підозрюваного та надані суду заяви стосовно відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди та примирення та наявна у справі заява потерпілого про залишення вказаної його заяви, у частині, без розгляду, будуть предметом оцінки судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин, навіть з урахуванням того, що ОСОБА_8 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, інвалід 3 групи, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, із урахуванням вищевказаних обставин, наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, особи підозрюваного, обставин вчинення кримінального правопорушення, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді щодо протилежного є помилковими та передчасними.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з клопотанням слідчого про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу.

Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Інші більш м`які запобіжні заходи у тому числі домашній арешт не забезпечить на даний час виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Разом із тим, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено 09.05.2022 року.

Тому, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 37 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12 год. 30 хв. 02 червня 2022 року до 12 год. 30 хв. 08 липня 2022 року, взявши його під варту з зали суду негайно.

Окрім цього, згідно положень п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, як ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину, що вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому колегія суддів доходить висновку, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі досудового розслідування.

За таких обставин беручи до уваги вищевикладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 178, 183, 193, 194, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні останньому залишати місце постійного проживання в певний період доби з покладенням на нього певних обов`язків скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб ОСОБА_8 задовольнити частково

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 37 днів, тобто з 12 год. 30 хв. 02 червня 2022 року до 12 год. 30 хв. 08 липня 2022 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, взявши його під варту з зали суду негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)