УХВАЛА

13 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 212/2813/18

провадження № 51-978 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1

на вирок Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2019 року, яким вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 01 жовтня 2018 року щодо нього скасовано в часині призначення покарання,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений висловлює вимогу про перегляд у касаційному порядку згаданого судового рішення.

Також засуджений надіслав клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вироку апеляційного суду щодо нього з тих причин, що є підстави для перекваліфікації його дій з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України

у зв`язку із внесеними змінами у цю статтю. Крім того вказує, що він добровільно прийшов до прокуратури і написав явку з повинною, розраховуючи на більш м`яке покарання.

Перевіривши дотримання порядку та строку касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Згідно з матеріалами провадження за скаргою, ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 01 березня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2019 року було залишено без руху

у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). У вказаній ухвалі також було роз`яснено засудженому, що він має право отримати безоплатну правову допомогу, в тому числі й з метою оскарження судових рішень у касаційному порядку, для чого йому необхідно звернутися до відповідного Центру в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Проте, надіславши до Верховного Суду повторну касаційну скаргу, засуджений ОСОБА_1 недоліків попередньої скарги не усунув, а тому ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2019 року його скаргу було повернуто останньому разом з усіма доданими матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з інформацією, яка міститься в матеріалах провадження, засуджений ОСОБА_1 отримав копію вироку негайно після його проголошення. Отже строк касаційного оскарження цього судового рішення для засудженого

складав три місяці з дня вручення йому копії судового рішення апеляційної інстанції і закінчився 15 квітня 2019 року, а вказану касаційну скаргу, згідно

із супровідним листом Державної установи «Криворізька установа виконання покарань № 3», останній подав до цієї установи лише 27 вересня 2022 року, тобто поза межами такого строку більше ніж на два роки.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних

дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами,

що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Проте засуджений, висловлюючи у касаційній скарзі прохання про поновлення строку касаційного оскарження вироку апеляційного суду щодо нього, не зазначив поважності причин, що перешкодили йому оскаржити це рішення протягом передбаченого законом процесуального строку, які були би непереборними.

За таких обставин підстави для поновлення засудженому ОСОБА_1 строку касаційного оскарження вироку суду апеляційної інстанції щодо нього відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції

за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити засудженого ОСОБА_1 у поновленні строку касаційного оскарження вирок Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2019 року щодо нього, а касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4