ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/1763/21 Номер провадження 11-кп/814/663/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у закритому судовому засіданні в кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001995 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районний суд м. Харкова від 25.05.2021 відносно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родженця смт Шевченково Харківської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкав на момент затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11.03.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - 3 роки, постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 31.01.2005 року звільнення від відбуття покарання скасовано, на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.12.2007 року, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 8 днів; 2) 09.06.2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з а ч.ч.2,3 ст. 296 КК України, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 06.12.2013 року умовно-достроково звільненого на невідбутий строк 1 рік 3 дні; 3) 20.10.2014 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.152, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Вироком суду встановлено наступне.
ОСОБА_8 28.01.2021 року, приблизно о 03 год. 37 хв. перебував в районі буд. АДРЕСА_2 , де викликав службу таксі «838». В цей же день, приблизно о 03 год. 43 хв. за вказаним викликом під`їхав автомобіль «DaciaSandero», , під керуванням раніше незнайомої йому ОСОБА_9 , яка надає послуги перевезення в службі таксі «838». Приблизно о 03 год. 55 хв. цього дня ОСОБА_9 зупинила автомобіль поблизу буд. 300/2 по вул. Немишлянській у м. Харків, де, ОСОБА_8 , в агресивній формі, погрожуючи фізичним насиллям, почав примушувати ОСОБА_9 до вступу з ним у статевий зв`язок. ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_8 фізично сильніший за неї, поводить себе агресивно та вони перебувають в нічну пору доби в нелюдному місці, вирішила перепаркувати автомобіль, поблизу житлових будинків, де горіло світло, з метою виклику допомоги. Так, ОСОБА_9 почала рух автомобілю у напрямку буд. 327/1 по вул. Немишлянській в м.Харкові, та перебуваючи поблизу будинку за вищевказаною адресою, на вимогу ОСОБА_10 , зупинила автомобіль. ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням з використанням геніталій відносно ОСОБА_9 , без її добровільної згоди, розуміючи, що поблизу нікого не має та потерпіла не зможе покликати на допомогу, під загрозою застосування насилля, продовжив примушувати ОСОБА_9 до вступу в статевий зв`язок неприродним способом. ОСОБА_9 , сприймаючи погрози ОСОБА_8 , як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, намагалася автомобіль покинути, на що ОСОБА_8 , почав блокувати двері автомобілю та спустив штани та нижню білизну, примушуючи ОСОБА_9 вступити з ним в статевий зв`язок, в ході чого, долаючи опір потерпілої, умисно наніс потерпілій ОСОБА_9 один удар долонею правої руки в область правої щоки, після чого схопив ОСОБА_9 обома руками в області шиї, почав з силою стискати шию потерпілої. Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 , розуміючи, що не має змоги втекти та викликати допомогу, всупереч своєї волі, вступила з ОСОБА_11 у статевий зв`язок неприродним способом, а саме він проник до її ротової порожнини геіталіями, при цьому тримаючи її за шию рукою. Після чого, всупереч волі потерпілої силоміць почав цілувати ОСОБА_9 в губи, при цьому вкусив її в область правого кута губи. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілій були спричинені тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/179-С2021 від 29.01.2021 року у вигляді синців на обличчі, шиї, тулубі, які по ступеню тяжкості викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень). Потерпіла ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволікся, вибігла з автомобілю, отримавши змогу покликати на допомогу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оскаржуючи фактичні обставини провадження та доведеність його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити та пом`якшити йому призначене судом покарання звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Зазначає, що ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому злочині, визнав вину та співпрацював зі слідством, просив пробачення у потерпілої та визнав цивільний позов.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152, ч.1 ст. 125 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів захисника, покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, повне щире каяття, що визнав обставиною, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, правильно вказавши на рецидив злочину як на обставину, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, в межах санкції ч.1 ст.152 КК України з урахуванням правил призначення покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, яке є мінімальним, одночасно справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для зміни вироку та застосування до нього ст.75 КК України, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фрунзенського районний суд м. Харкова від 25.05.2021 відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4