Справа №523/6468/22
Провадження №1-кп/523/1308/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)

23 червня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта від 17.06.2022 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0000345, внесеному до ЄРДР 26.04.2022 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.03.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, із середньою освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, не маючого реєстрації на території України, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.4 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.06.2022 року в провадження Суворовського районного суду м.Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та у зв`язку з перебування судді ОСОБА_8 у відпустці, надійшли для вирішення питання в порядку ст.315 КПК України означені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в порядку ст.315 КПК України звернувся до суду із письмовими клопотаннями про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , мотивуючи їх тим, що останні обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на тяжкий злочин, судовий розгляд ще не розпочатий та строк запобіжного заходу спливає, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалами слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 28.04.2022 року до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб.
Частиною 3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні незакінченого замаху на тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, за яке законом визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 забезпечений місцем реєстрації та проживання в Одеській області, але останній офіційно неодружений та непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, обвинувачується у скоєнні незакінченого замаху на тяжкий злочин проти власності, що мав місце в період воєнного стану в державі та збройної агресії РФ проти України, є раніше судимою особою та в провадженні різних судів Одеського регіону перебувають обвинувальні акти відносно вказаної особи за майнові злочини (ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України).
Разом із тим, згідно матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_7 зі слів страждає відповідними захворюваннями, має місце проживання в м.Одесі, є раніше не судимою особою, але останній є громадянином республіки Молдови, перебуває у країні понад встановлені законодавством для іноземців строки та місцем реєстрації в Україні і постійним місцем проживання в м.Одесі не забезпечений, офіційно неодружений та непрацевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, обвинувачується у скоєнні незакінченого замаху на тяжкий злочин проти власності, що мав місце в період воєнного стану в державі та збройної агресії РФ проти України, а в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт відносно вказаної особи за майновий злочин (ч.3 ст.185 КК України).
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до п`яти років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинувачених від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.
Оцінюючи ж доводи сторони захисту щодо застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаним обвинуваченим кримінальним правопорушенням та тяжкістю висунутого їм обвинувачення, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію проти України, працівники органу внутрішніх справ суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Необхідно зауважити на тому, що викладені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підозри досліджені слідчим суддею під час застосування до останніх запобіжного заходу (ухвала від 28.04.2022 року по справі №523/4343/22).
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінального правопорушення, характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправного діяння, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягають частковому задоволенню.
Між тим, викладені у розглядуваних клопотаннях доводи прокурора ОСОБА_3 щодо незастосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, - судом до уваги не приймається, адже за ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, належить до права суду, а не до його обов`язків.
Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникти із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
Разом із тим, згідно з ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічні позиції викладені у п.2 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченим діяння, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу, - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному абзацом 3 ч.5 ст.182 означеного Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 315, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного, обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 21.08.2022 року.
Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, кожному.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному, що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 21.08.2022 року.
Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.
Матеріали судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для подальшого розгляду повернути до кримінальної канцелярії суду з метою передачі раніше визначеному складу суду під головуванням судді ОСОБА_8 .
На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1