Справа № 509/3212/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000224 від 18.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Українськ Селидове Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.07.2022 року близько 16:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи на меті злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та протиправного збагачення, запевнив ОСОБА_4 , що зробить відправлення до Донецької області товарної продукції у вигляді побутової техніки, на що ОСОБА_4 погодився, та передав останньому належну йому товарну продукцію, а саме: праски «Rainderg 6310» в кількості 6 одиниць, вартістю 506 гривень за одиницю, загальною вартістю 3036 гривень; епілятор «Gemmy» 7006, в кількості 2 одиниць, вартістю 431 гривня за одиницю, загальною вартістю 863 гривні; епілятор «Gemmy» 7005, в кількості 4 одиниці, вартістю 469 гривень за одиницю, загальною вартістю 1877 гривні; бритва «Gemmy» 7113, в кількості 44 одиниці, вартістю 262 гривень за одиницю, загальною вартістю 11528 гривень; набір ножів «Zepline» (043) в кількості 1 одиниця вартістю 751 гривня; блендер в кількості 4 одиниці вартістю 600 гривень за одиницю, загальною вартістю 2400 гривень.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_3 зловживаючи довірою ОСОБА_4 , шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись за вищевказаною адресою, заволодів належною останньому товарною продукцією, у вигляді праски «Rainderg 6310» в кількості 6 одиниць, вартістю 506 гривень за одиницю, загальною вартістю 3036 гривень; епілятора «Gemmy» 7006, в кількості 2 одиниць, вартістю 431 гривня за одиницю, загальною вартістю 863 гривні; епілятора «Gemmy» 7005, в кількості 4 одиниці, вартістю 469 гривень за одиницю, загальною вартістю 1877 гривні; бритви «Gemmy» 7113, в кількості 44 одиниці, вартістю 262 гривень за одиницю, загальною вартістю 11528 гривень; набором ножів «Zepline» (043) в кількості 1 одиниця вартістю 751 гривня; блендера в кількості 4 одиниці вартістю 600 гривень за одиницю, загальною вартістю 2400 гривень.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального проступку, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 20 455 гривні 00 копійок.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, з роз`ясненням змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також наслідки надання підозрюваним згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.

Також, у вказаній заяві потерпілий зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме вчинив протиправні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, раніше не судимий, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 1 статті 190 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- бритву марки «Gemmy» Model GM-7113, штрихкод 139, в комплекті в коробці, в кількості 44 одиниці, вартістю 262 гривень за одиницю, загальною вартістю 11528 гривень, який яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутою власнику потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1