Справа № 758/4274/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000148 від 27.04.2022,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000148 від 27.04.2022, вилученого під час обшуку 23.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів у 55 000,00 доларів США, які в подальшому були арештовано ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07.06.2022.

Клопотання мотивоване тим, що арешт накладено необґрунтовано, тобто, без урахування дійсних фактичних обставин справи та належних і допустимих доказів на їх підтвердження. Вказує, що між ним та ОСОБА_6 укладено договір відповідального зберігання №2986, відповідно до якого, ОСОБА_5 взято на зберігання грошові кошти у сумі 100 000,00 доларів США, та законність походження вказаних грошових коштів підтверджується Договором про поділ спільного майна подружжя від 03.06.2019, згідно якого ОСОБА_6 виділено у особисту приватну власність 135 000,00 доларів США, у зв`язку із чим, вважає, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на кошти, які не мають жодного відношення до кримінального провадження №00000148 від 27.04.2022, докази зворотнього відсутні, у зв`язку із чим, арешт підлягає скасуванню у повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, у ньому наведених та просила задовольнити.

Власник майна, щодо якого накладено арешт ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку представника та клопотання просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, вказала, що вказані грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та мають всі родові ознаки, перелічені у ст. 98 КПК України, а тому зняття арешту з таких може призвести до непоправних наслідків. Зауважила також, що вилучене майно наразі перебуває на експертизі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та долучені на його обґрунтування докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07.06.2022 задоволено клопотання першого заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000148 від 27.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 110-2 КК України, та накладено арешт на грошові кошти у сумі 55 000,00 доларів США із забороною користування та розпорядження, які вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження зазначених коштів.
З урахуванням досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, щодо саме такий ступінь втручання у права та свободи особи у цьому кримінальному провадженні виправдовує потреби досудового розслідування. Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що заявником не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, відсутні підстави для визнання накладеного арешту таким, в якому відпала потреба, не доведено необґрунтованість накладеного арешту, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Керуючись ст. 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000148 від 27.04.2022, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8