Справа № 491/436/22
Провадження № 1-кп/507/61/2022
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
03.08.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Любашівка Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, працюючого двірником КП «Місто Сервіс» Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
потерпіла ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
25.04.2022 року, в період часу з 09.00 години по 16.00 годину, точний час в ході судового розгляду встановити не надалося можливим, у період воєнного стану, який введено в Україні відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та продовжений відповідно до указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, обвинувачена ОСОБА_3 перебувала в нежитловій будівлі комунальної власності Ананьївської міської територіальної громади за адресою: вулиця Незалежності, 20 міста Ананьїв Одеської області, де вона працює двірником комунального підприємства «Місто-Сервіс».
В цей же день та час, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю у приміщенні потерпілої ОСОБА_5 , яка також працює двірником в КП «Місто-Сервіс», з корисливих мотивів, умисно, діючи з урахуванням сприятливої для неї обстановки, яка на її переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з жіночої сумки, належної ОСОБА_5 , яка знаходилась у нежитловому приміщенні КП «Місто - Сервіс», за адресою: вулиця Незалежності, 20 міста Ананьїв Одеської області, таємно викрала належний останній мобільний телефон, марки «Тесnо РОР 4 Рго(ВСЗ)» 1/16 Gb, вартістю 1496 гривень 00 копійок.
Викраденим мобільним телефоном марки «Тесnо РОР 4 Рго(ВСЗ)» 1/16 Gb обвинувачена ОСОБА_3 , розпорядилася на свій власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 185 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася в скоєному та розповіла про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповіла, що в квітні 2022 року вона перебувала на роботі в неробочому приміщенні КП «Місто Сервіс». Він колег вона дізналась, що ОСОБА_5 син купив новий телефон, який вона принесла на роботу та зберігає в своїй сумці. Коли всі вийшли на роботу, а саме прибирати квітники, вона повернулась в роздягальню та із сумки ОСОБА_5 викрала телефон, який в подальшому передала своєму сину. Після виявлення крадіжки, вона повністю відшкодувала збитки потерпілій. В скоєному кається, просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно в неї було викрадено телефон. Однак, в подальшому ОСОБА_3 повернула їй телефон і вона до неї претензій ніяких не має, просила призначити їй не суворе покарання.
Обвинувачена окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнала кваліфікацію її дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання нею кваліфікації її дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що її характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка є громадянкою України, позитивно характеризується, працює двірником в КП «Місто Сервіс», раніше не судима, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяних збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч.4 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи належить стягнути з обвинуваченої на користь держави.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватою ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: мобільний телефон «Тесnо РОР 4 Рго(ВСЗ)» 1/16 Gb, що зберігається у потерпілої ОСОБА_5 залишити їй за належністю, скасувавши арешт на вказаний мобільний телефон, який був накладений ухвалою слідчого судді від 24 травня 2022 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 686 грн. 48 коп.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1