Справа № 466/7051/22
Провадження № 1-кп/466/746/22
У Х В А Л А

16 вересня 2022року Шевченківський районний суд м. Львова

в колегіальному складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000369 від 26 квітня 2022року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городовичі, Старосамбірського району, Львівської області, громадянин України, українець, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, -

встановив:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, яке поступило на адресу суду 14.09.2022 року.

Ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м.Львова від 15.09.2022 призначено у даній справі підготовче судове засідання на 16.09.2022 року (а.с.40).

На досудовому слідстві ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28.04.2022, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом та закінчується 18.09.2022.

Прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_8 подано 14.09.2022 на адресу суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на шістдесят днів без визначення застави, оскільки розглянути справу у передбачені законом строки не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання, подане прокурором ОСОБА_8 , просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилась, на адресу суду скерувала заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 просив визначити обвинуваченому розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строк дії якого неодноразово продовжувався. Строк дії ухвали, якою востаннє продовжено строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 закінчується 18.09.2022.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. У вказаному випадку санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання прокурора в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано особливо тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі або довічне позбавлення волі.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ними процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд вправі при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Оскільки, обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за недоцільне визначати обвинуваченому заставу.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331, 372 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 16 вересня 2022року до 14 листопада 2022року включно.

Вручити копію ухвали учасникам процесу.

Скерувати копію ухвали на виконання до Львівської установи відбування покарань (№19) УДПтСУ у Львівській області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченим з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 20 вересня 2022року о 09.10год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3