Провадження № 11-кп/811/439/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
судового засідання

02 березня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_3 , в м. Львові, розглянувши в режимі відеоконференції клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
з участю секретаря ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:
Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року визнано винуватими та засуджено ОСОБА_5 за ч.1 ст. 305 КК України на 6 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 постановлено рахувати з 17 березня 2016 року, зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 17 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_11 за ч.3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_11 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 постановлено рахувати з 18 березня 2016 року, зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення з 18 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 за ч.3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання та обмеження у вільному пересуванні після набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016 р. по 25.10.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю залишено без змін.
ОСОБА_7 за ч.3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016 р. по 25.10.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю залишено без змін.
Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 11293,78 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_11 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.
Вирішено питання про речові докази.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2020 року вирок Пустомитівського районного суду від 27 листопада 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_11 залишено без задоволення, касаційні скарги захисників ОСОБА_9 в інтересах засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також захисника ОСОБА_13 в інтересах засудженого ОСОБА_5 - задоволено частково.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Обрано ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді утримання під вартою терміном на 60 діб , тобто до 23 травня 2021 року.
Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_11 , прокурор прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 травня 2021 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено.
Продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 липня 2021 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено.
Продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 (тридцять) днів.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, а обвинуваченому ОСОБА_11 до визначеного судом строку покарання, а саме до 09.10.2021 року.
17.11.2021 року ухвалою Львівського апеляційного суду продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 січня 2022 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено.
Продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.
28 лютого 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Клопотання прокурора мотивовано тим, що після скасування ухвали апеляційного суду, продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким встановлена вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та призначено їм покарання, хоча вирок і не набрав законної сили через його оскарження сторонами. Крім цього, подальше тримання під вартою засуджених із врахуванням конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення, даних про особу засудженого, є обгрунтовним.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання, обвинувачених та їх захисників, які заперечили подане клопотання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 2 статті 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень п. 20-5 Глави ХІ Перехідних положень до КПК України, - у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
На даний час триває період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також є неможливим колегіальне вирішення вищевказаного клопотання прокурора у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді ОСОБА_2 .
За таких обставин розгляд клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні може бути вирішено одноособово суддею зі складу колегії суддів.
Зважаючи на викладене, знаходжу правові підстави для одноособового розгляду заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проти чого сторони не заперечували.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання, обвинувачених та їх захисників, які заперечили подане клопотання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із ч.ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, згідно клопотання прокурора ризики у зв`язку з якими відносно них обрано такий вид запобіжного заходу не змінилися, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
На думку суду апеляційної інстанції доводи прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.
Обрані щодо обвинувачених запобіжні заходи відповідають особам обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження не зменшились.
Таким чином, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченими під час апеляційного розгляду.
Враховуючи викладене, вважаю що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 331, 401, 418, 419, п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 (тридцять) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 (тридцять) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 (тридцять) днів.
Копію ухвали направити обвинуваченим, начальникам Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», «Дрогобицька виправна колонія №40», «Коломийська виправна колонія №41» та прокурору.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_3