Провадження 1-в/193/170/22
У Х В А Л А
іменем України

02 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4
(в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5
(в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
24.05.2022 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, вважає, що впевнено став на шлях виправлення і може бути звільнений умовно-достроково. На волі на нього чекає дружина та двоє неповнолітніх дітей. Наголосив, що має бойовий досвіт і може бути корисним у надані відсічі збройній агресії РФ.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що загалом зауважень останні роки до засудженого не має, останній працює, поведінка його значно покращилася. Своєї позиції щодо заявленого клопотання засудженого не висловив.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у Софіївській ВК-45 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 305, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна.
Початок строку відбування покарання: 28.07.2017, кінець строку: 28.07.2025.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Як видно з названого вироку ОСОБА_5 відбуває покарання, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.
Так, згідно положень ч. 5 ст. 12 КК України (в редакції на день вчинення злочину) особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Варто зауважити, що чинна редакція ст. 12 КК України, яка класифікує кримінальні правопорушення, для визначення особливого тяжкого злочину визначає ті ж самі критерії.
Санкція частини третьої статті 305 КК України, згідно з якою засуджено ОСОБА_5 , та яка не зазнала змін з липня 2017 року (на день вчинення злочину), передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Засудженому призначено покарання менше цього строку, лише через те, що судом було застосовано положення ст. 69 КК України, але від цього сам злочин не може класифікуватися тяжким, чи ще більш м`яким кримінальним правопорушенням, межі визначення яких чітко встановленні ст. 12 КК України. Відтак, основним критерієм для віднесення злочинів до тяжких чи особливо тяжких є не строк, який індивідуально призначається засудженому згідно вироку суду, а діяння, за вчинення якого, згідно Особливої частини КК України, передбачені чітко визначенні види кримінальних покарань.
Станом на 02.08.2022 засуджений ОСОБА_5 відбув лише 5 років і 6 днів позбавлення волі, тоді як згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення, засуджений повинен відбути 3/4 призначеного судом строку покарання, який виходячи з призначених йому 8 років, повинен складати щонайменше 6 років.
Таким чином, станом на день розгляду цього клопотання у суді засуджений не відбув необхідний строк покарання, який надає йому право на умовно-дострокове звільнення, таке право останній набуває не раніше 28.07.2023.
Слід зазначити, що суд розглянув дане клопотання засудженого ОСОБА_5 по суді з вивченням матеріалів його особової справи та характеристики останнього за результатами яких дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення.
Так, ОСОБА_5 за порушення режиму утримання 22 рази піддавася стягненням, з яких 6 у вигляді ДІЗО, які хоча й погашені за спливом часу, але за наявності у нього лише п`яти заохочень, останнє з яких отримав ще рік тому, не свідчить, на переконання суду, про його виправлення.
Між тим, суд відмовляє у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 з тих підстав, що останній передчасно, до настання строку з якого він набуває право на умовно-дострокове звільнення згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, звернувся до суду з відповідним клопотанням.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває в місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1