БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/546/21
Провадження № 1-і/730/1/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визначення розміру процесуальних витрат та стягнення їх із засудженої на користь потерпілого у кримінальному провадженні №0000181 від 5 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 звернуся до суду з клопотанням у якому просить визначити ОСОБА_4 грошовий розмір процесуальних витрат на правову допомогу, понесених ним на стадії судового провадження з перегляду вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.10.2021 в апеляційному порядку у сумі 12000 грн. та стягнути вказану суму з ОСОБА_6 .
Вимоги клопотання обгрунтовані тим, що вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.10.2021 ОСОБА_6 визнана винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, їй призначене покарання у виді 150 годин громадських робіт; стягнуто з обвинуваченої на користь потерпілого ОСОБА_4 17 грн. 10 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 18 000 грн. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.06.2022 вказаний вирок залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення. На стадії апеляційного розгляду потерпілий поніс процесуальні витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 12000 грн., що підтверджено відповідними доказами долученими представником до матеріалів справи на стадії апеляційного розгляду. Проте апеляційний суд ухвалою від 17.06.2022 питання розподілу процесуальних витрат не вирішив.
Потерпілий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, із вказаних у ньому підстав. Вважав, що вказане клопотання повинне розглядатися саме судом першої інстанції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілого, щодо розміру належних до стягнення процесуальних витрат покладався на розсуд суду.

Представник потерпілого, засуджена та її захисник у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 118 КПК України, до складу процесуальних витрат входять витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

За замістом ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.(ч.1 ст. 126 КПК України).

Велика Палата Верховного суду у постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 зробила висновок про застосування норм права та вказала, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Невирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Крім того, у постанові ВП ВС від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, вказано, що відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Оскільки інші питання, пов`язані з виконанням вироку, вирішує суд, який ухвалив такий вирок (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК), то й питання, які підлягали вирішенню ухвалою суду, повинні бути вирішені судом, який виніс таку ухвалу.

Як вбачається зі змісту ухвали у справі №730/546/21 від 17.06.2022, текст якої міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, питання розподілу судових витрат, понесених потерпілим на стадії апеляційного розгляду, апеляційним судом не вирішене.

Натомість відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України резолютивна частина ухвали суду апеляційної інстанції повинна містити висновок про розподіл судових витрат.

Аналіз положень ч. 5 ст. 534 КПК України та змісту Постанови ВП ВС від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, вказує на те, що питання розподілу судових витрат понесених потерпілим ОСОБА_4 на правову допомогу адвоката ОСОБА_5 на стадії апеляційного провадження, повинне вирішуватися Апеляційним судом Чернігівської області, який постановив ухвалу без вирішення питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, Борзнянський районний суд Чернігівської області не є судом уповноваженим на розгляд даного клопотання.

Твердження ВП ВС у постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, що потерпілий може повторно звернутися із відповідним клопотанням до суду першої інстанції з метою вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, стосується саме тієї конкретної справи, яка була предметом розгляду ВП ВС, де питання розподілу процесуальних витрат не було вирішене саме судом першої інстанції. Однак, у загальному висновку про застосування норм права вказано, що таке питання вирішує суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Усталена практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Сокуренко і Стригун проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).
Клопотання адвоката ОСОБА_5 підлягає розгляду в порядку передбаченому ст. 539 КПК України. Разом з тим вказана стаття не регулює питання повернення клопотань суб`єкту звернення.

У даному випадку суд вважає за необхідне керуватись вимогами ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до яких у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Як зазначено в п.1 висновків «Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд з урахуванням положень ст. 539 КПК вправі прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 не підсудне Борзнянському районному суду Чернігівській області та підлягає поверненню суб`єкту звернення для направлення його до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9,118,120,124, 419, 534, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визначення розміру процесуальних витрат та стягнення їх із засудженої на користь потерпілого повернути суб`єкту звернення.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1