Справа № 461/4367/22
Провадження № 1-кс/461/4779/22
УХВАЛА

24.10.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000382, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000382 від 15.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту порошкоподібних речовин та таблеток, які містять МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 08.06.2022 незаконно придбав за невстановлених органом досудового розслідування обставин (час, місце, спосіб) порошкоподібні речовини та таблетки, які містять МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в особливо великих розмірах, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, які 08.06.2022 перевіз до адреси свого проживання та зберігав з метою збуту за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною та має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, за невстановлених органом досудового розслідування обставин (час, місце, спосіб) маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту порошкоподібних речовин та таблеток, які містять МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, з корисливих мотивів, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи порошкоподібні речовини та таблетки, які містять МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах, які ОСОБА_4 , незаконно перевіз за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де і незаконно зберігав з метою збуту.
08.06.2022, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2022, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено порошкоподібні речовини та таблетки, які містять МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено у особливо великих розмірах, загальною масою 44,3199 грам.
В тому числі в ході вказаного обшуку було виявлено та вилучено засоби фасування, пакування та приховання психотропних речовин, а саме: - пакети для вакуумування, які ОСОБА_4 , використовував для приховання наркотичних засобів та психотропних речовин та подальшого пересилання поштовими перевізниками «Нова Пошта», ТОВ «ДЖАСТ ИН»; 75 магнітів, які ОСОБА_4 , використовував для приховання наркотичних засобів шляхом розміщення «закладок» (фасована доза наркотичного засобу/психотропної речовини, виготовлена збувачем, яка приховується у непомітне місце з фіксацією її GPS-координат, для подальшого збуту безконтактним шляхом виключаючи прямий, візуальний контакт між збувачем та покупцем).
Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю продовжити дію застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували. Зазначили, що ризики наведені у клопотанні є недоведеними, безпідставними та такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Вказали, що стороною обвинувачення помилково кваліфіковано дії підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази. які б підтверджували мету збуту особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах. А тому, слід, перекваліфікувати вказане кримінальне правопорушення. Додатково повідомили, що у підозрюваного на утриманні перебуває мати з онкологічних захворюванням, а тому розмір застави, яку пропонує сторона обвинувачення є надмірною для забезпечення здійснення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. З огляду на вищенаведене, просили слідчого суддю не обирати підозрюваному жодного запобіжного заходу, а у випадку, якщо суд дійде переконенння про необхідність продовдження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 260 тисяч гривень.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, 26.08.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

29.08.2022 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 27.10.2022 року із можливістю внесення застави, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300 грн.

Слідчим суддею. під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри, з якою погоджується суд і на момент розгляду вказаного клопотання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тобто, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведене існування ризиків, що у разі необрання запобіжного заходу, можливе перешкоджання встановленню істини у справі, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.
- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували останнього; Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно неї.

-ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього, а тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення;
Крім того, слідчий суддя враховує що згідно ст. 183 КПК України заборон щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Слідчий суддя не погоджується з твердженням сторони захисту, що у діях ОСОБА_4 відсутня мета збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, оскільки вилучені в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного психотропні речовини, обіг яких заборонено у особливо великих розмірах, загальною масою 44,3199 грам, а також засоби фасування, пакування та приховання психотропних речовин, зокрема пакети для вакуумування та 75 магнітів, свідчать про наявність такої мети.
Зважаючи на вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальну поведінки підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
В рішенні ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суд вважав, що при тлумаченні вимог п.3 ст.5 Конвенції повинні враховуватись сучасні реалії. Як вимагається більш високий рівень стандартів в області захисту прав людини, так відповідно і неминуче вимагається більша жорсткість при оцінці правопорушень, вчинених стосовно основних цінностей демократичного суспільства. Враховуючи виключний характер справи, не дивно, що судові органи співвіднесли суму застави з рівнем можливої відповідальності для гарантії того, щоб винні особи не намагались уникнути правосуддя і не порушували запобіжний захід. Не було ніякої впевненості в тому, що розмір застави, застосований тільки з врахуванням майнового стану заявника, буде достатнім для забезпечення його явки в суд».
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, особу підозрюваного, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слід визначити підозрюваному заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн, оскільки саме така застава, на думку слідчого судді, буде достатньою для того, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого,- задовольнити повністю.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, тобто до 22 грудня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_4 заставу, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300 грн., та у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Львів без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 28 жовтня 2022 року о 15 год. 10 хв.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1