Справа № 487/1902/21
Провадження № 1-кп/487/538/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003483 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 08.06.2022 року, надійшли матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003483 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.307 КК України.

08.12.2021 року прокуроромс було змінено обвинувачення ОСОБА_5 на ч.3 ст.309 КК УКраїни та подано до суду змінений обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити до судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003483 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м.Миколаєва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подала суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник у задоволенні клопотання прокуролра просили відмовити за необгрунтованістю, посилаючись на те, що прокурором не доведено неможливість запобігти існуючим ризикам, шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який, домашній арешт, з забороною покидати постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , який на праві власності належить його рідній сестрі ОСОБА_6 , посилаючись на те, що на даний час, за станом здоров`я обвинувачений потребує лікування, яке не може бути йому забезпечено в умовах утримання в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", крім того ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітнього сина, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням вказаних обставин, ввжала, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам можлимво шляхом застосування до ОСОБА_5 вказанеого запобіжного заходу.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримвав клопотання завхисника.

У підготовчому судовому засіданні прокурор у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 просила відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст..331 ч.3 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому може бути призначено покарання до восьми років позбавлення волі, з метою його уникнення, може переховуватися від суду крім того, знищити чи спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно вплинути на свідків, допит яких у судовому засіданні на даний час не здійснено, з метою зміни їх показів.

Та не доведення існувавання ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому, слід врахувати, що реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (« , Рішення ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»).

ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності обґрунтування підстав обрання або продовження запобіжного заходу, так у Рішенні ЄСПЛ від 13.12.2007 року «Ткачов проти України» зазначив, що повторювання формальних підстав без будь-якої спроби продемонструвати, яким чином вони застосовуються відносно справи заявника, не може бути розцінено як «відповідні» та «достатні» підстави для застосування запобіжного заходу.

Загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ у Рішення «Харченко проти України», згідно якої продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором не доведено неможливість запобігти існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, інші підстави для подальшого виправданого тримання ОСОБА_5 під вартою тривалий час, з 30.12.2020 року, прокурором не зазначені та не доведені.

Таким чином, при вирішенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітнього сина та постійне місце прложивання, у будинку, який належить його рідній сестрі.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з забороною покидати постійне місце проживання у певний час доби, з необхідністю покладення на обвинуваченого. обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Інших клопотань сторонами кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 316, 331, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003483 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України прийняти до провадження.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 11 серпня 2022 року 12-30 годину.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Клопотання захисника задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_8 у період часу з 20-00 години до 06-00 години наступного дня залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки

- за першою вимогою з`являтися до суду

- повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 03.10.2022 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Копію ухвали направити до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, для відома та виконання.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1