Справа № 466/4437/22
Провадження № 1-кп/466/633/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

з участю: прокурора Панченка О.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Баюш Л.В.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Запорізьке Розівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, курсанта АТ-31 навчальної групи другого навчального курсу Військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного у військовому званні «молодший сержант», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_1 22 лютого 2022 року, близько 14 год. 30 хв., знаходячись в фойє біля казарми другого навчального курсу Військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Батуринська, 2, побачив курсантів другого навчального курсу цього коледжу, а саме, солдатів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останній з яких тримав у руках ніж.

В подальшому, бажаючи продемонструвати у їх присутності навички володіння ножем, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 , взяв з його рук ніж та діючи із необережністю, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, тримаючи ніж в правій руці, продемонстрував ОСОБА_2 ножовий прийом бою, однак, не розрахував конструктивні особливості ножа, відстань та силу удару, вчасно не припинив демонстрацію ножового прийому бою та спричинив потерпілому ОСОБА_2 необережне проникаюче ножове поранення черевної порожнини з наскрізним пораненням 4-5 сегментів правої долі печінки, пораненням жовчного міхура, ретровезикальну гематому печінки, гемоперитонеум, яке згідно висновку експерта №250 від 15 квітня 2022 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що потерпілого ОСОБА_2 він знає тривалий час, оскільки вони разом навчаються на одному курсі Військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Між ним та ОСОБА_2 відносини були нормальні і ніколи не виникало якихось непорозумінь чи суперечок.

22 лютого 2022 року, приблизно о 14.00 год. знаходячись в фойє біля казарми другого навчального курсу цього коледжу, яке розташоване між 5 та 6 поверхами, він побачив курсантів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який тримав у руках розкладний ніж. Бажаючи їм продемонструвати навички володіння ножем, він, ОСОБА_1 , дійсно підійшов до ОСОБА_2 , взяв з його рук ніж та діючи із необережністю, тримаючи ніж в правій руці, став демонструвати останньому ножовий прийом бою. Однак, не розрахував конструктивні особливості ножа, відстань до ОСОБА_2 , силу удару, вчасно не припинив демонстрацію ножового прийому бою та спричинив потерпілому ОСОБА_2 необережне проникаюче ножове поранення черевної порожнини.

Побачивши, що в ділянці живота ОСОБА_2 появилася кров, він, ОСОБА_1 , відвів його в медичний пункт, де ОСОБА_2 надали медичну допомогу, а сам пішов і доповів керівництву коледжу про цей випадок. Він не знає, як таке сталося, дуже шкодує і щиро кається, що заподіяв ОСОБА_2 з необережності тілесне ушкодження, просить його суворо не карати та надати можливість продовжити проходити військову службу.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_1 .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим ОСОБА_1 , ні іншими учасниками судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст. 128 КК України, оскільки своїми діями він заподіяв потерпілому ОСОБА_2 необережне тяжку тілесне ушкодження.

Приписами ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ч.ч.2. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст. 69 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, те, що він є військовослужбовцем і бажає приймати участь в захисті України від російської агресії, його позитивну службову характеристику з місця проходження служби, щире каяття у вчиненому та активне сприяння органу досудового розслідування в розкритті кримінального правопорушення, надання іншої допомоги потерпілому ОСОБА_2 , яка полягала в доставленні потерпілого до медичного пункту військового коледжу, думку потерпілого ОСОБА_2 , який вважає, що обвинувачений повинен й надалі проходити військову службу, та приходить до висновку, що з застосуванням ст. 69 КК України йому слід призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ст. 128 КК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3 000,00 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн. (п`ятдесят одну тисячу гривень).

Раніше застосований до засудженого ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі:

- черевики коричневого кольору 44 розміру, на якому присутнє нашарування РБК, футболку зеленого кольору, 52 розміру з прорізом розміром 3 см., на якій наявні сліди РБК, камуфляжні штани типу піксель зі слідами РБК, флісову кофту зеленого кольору з прорізом розміром 2 см, шевроном з надписом «Національна академія сухопутних військ», із наліпкою на грудях, на якій присутній надпис «Земляний», шевроном ЗСУ, зі слідами РБК, які передані на зберігання в камеру схову відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області та які належать потерпілому ОСОБА_2 , - повернути ОСОБА_2 ;

- ніж розкладний чорного кольору, довжиною близько 20 см, довжина леза якого близько 8,5 см із надписом на лезі «columbia», рукоятка довжиною 11,5 см, який поміщено у картонну коробку із надписом «Нова пошта», ніж розкладний чорного кольору із нашаруванням на лезу рідини бурого кольору, до якого прикріплений ланцюжок срібного кольору із карабіном зеленого кольору, довжиною близько 22,7 см, який поміщено у картонну коробку сірого кольору із надписом «basf» та ганчірку зі швабри, яку поміщено в картонну каробку коричневого кольору, що передані передані на зберігання в камеру схову відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, знищити;

- куртку тактичну піксельну, фліску зеленого кольору, футболку зеленого кольору, штани тактичні (піксель), берци бежевого кольору, які передані на зберігання в камеру схову відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області та які належать засудженоиу ОСОБА_1 , а також належний йому мобільний телефон марки «iphone 11 pro max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора «лайфселл» із № НОМЕР_3 , який під час досудового розслідування переданий засудженому ОСОБА_1 на зберігання, - повернути їх власнику ОСОБА_1 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 в доход держави 1 029, 72 грн. (одну тисячу двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки) витрат за проведення експертизи зброї №СЕ-19/114-22/4840-Х3 від 04 травня 2022 року.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк