БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/351/22
Провадження № 1-кс/497/219/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2022 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2022 року слідчий Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотання, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000104 від 27.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України - умисні дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що о 06:35 годині 27 лютого 2022 року групою невстановлених осіб, що належать до Збройних Сил Російської Федерації, з метою зміни меж території та Державного кордону України, умисно здійснено ракетний обстріл військової частини № НОМЕР_1 , що розташована на південно-західній околиці АДРЕСА_1 .

Під час вказаного обстрілу, на території вказаної військової частини розірвалось три ракетних снаряда невстановленого виду, внаслідок чого знищено дві радіолокаційні станції: П-37 та П-118, будівлю їдальні і побутову техніку, що знаходилася у ній, металопластові вікна казарми тощо.

В ході огляду місця події 01.04.2022 року командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що у 3-х вирвах, утворених від розриву снарядів, та навколо них, військовослужбовцями зібрано та поміщено до підземного гаражу частини (залишки) розірваних боєприпасів.

Під час огляду частин (залишків) вказаних боєприпасів виявлено 36 металевих предметів різного розміру і форми, з механічними пошкодженнями, на яких наявні нашарування кіптяви, різне маркування у вигляді написів тощо.

На вищезазначені предмети нанесено цифрові позначення, 19 з них поміщено та спаковано до 3-х картонних коробок, 17 предметів обладнано бірками з пояснювальним надписом та підписами учасників, після чого всі 36 предметів вилучено з місця події.

Постановою слідчого від 01.04.2022 року вищезазначені вилучені металеві предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та поміщено до камери зберігання речових доказів відділення № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, на адресу суду кожний окремо надіслали заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Слідчим суддею встановлено, що відділенням №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000104 від 27.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України умисні дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

В ході огляду місця події 01.04.2022 року командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що у 3-х вирвах, утворених від розриву снарядів, та навколо них, військовослужбовцями зібрано та поміщено до підземного гаражу частини (залишки) розірваних боєприпасів.

Під час огляду частин (залишків) вказаних боєприпасів виявлено 36 металевих предметів різного розміру і форми, з механічними пошкодженнями, на яких наявні нашарування кіптяви, різне маркування у вигляді написів тощо.

На вищезазначені предмети нанесено цифрові позначення, 19 з них поміщено та спаковано до 3-х картонних коробок, 17 предметів обладнано бірками з пояснювальним надписом та підписами учасників, після чого всі 36 предметів вилучено з місця події.

Постановою слідчого від 01.04.2022 року вищезазначені вилучені металеві предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та поміщено до камери зберігання речових доказів відділення № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Згідно ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так згідно протоколу огляду місця події від 01.04.2022 року (пятниця) слідчим було тимчасово вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні та у протоколі на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.48-53).
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складено 01 квітня 2022 року (а.с.1), та в понеділок 04.04.2022 року, тобто на наступний робочий день, подано до суду, про що свідчить штемпель на супровідному листі (а.с.56).
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти .
Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, надав достатні і належні докази тих обставин, на які посилається у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином оцінивши ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, приходить до наступного висновку.
Дослідивши доводи клопотання слідчого та матеріали судового провадження слідчий суддя вважає, що є достатні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з огляду на те, що вилучене майно під час огляду місця події у вигляді: 36-ти металевих предметів різного розміру і форми, з механічними пошкодженнями, нашаруванням кіптяви, різним маркуванням у вигляді написів, на які нанесено цифрові позначення - відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, та кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування.
В даному випадку накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, повинен бути застосований з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України.
А відтак, стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке потребує криміналістичних досліджень, за результатами яких може мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, та необхідно здійснити арешт вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 27.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.110 КК України, а саме на:
-36 металевих предметів різного розміру і форми, з механічними пошкодженнями, нашаруванням кіптяви, різним маркуванням у вигляді написів, на які нанесено цифрові позначення, 19 з них поміщено та спаковано до 3-х картонних коробок, 17 предметів обладнано бірками з пояснювальним надписом та підписами учасників.
Вилучене майно здати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого відділення № 1 СВ Болградського РВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1