Справа № 459/1804/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/196/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ,
з участю: прокурора ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено:
- за ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 190 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 187 КК України на чотири роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 296 КК України на три роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді чотири роки шість місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, що призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2021 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді чотири роки вісім місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12.12.2012 року, із застосуванням п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України де одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді чотири роки вісім місяців чотири дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 встановлено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 23.06.2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання зарахувано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 17.11.2016 року по 27.04.2017 року включно, та з 23.06.2020 року до набрання даним вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою, залишено в силі до набрання вироком законної сили.
Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.
Також вироком вирішено питання заявлених цивільних позовів та долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 27.03.2020 року у невстановлений слідством час, перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон своєї матері - ОСОБА_12 із абонентським № НОМЕР_1 , який прикріплений до належної їй банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , через систему голосового меню «ІVR», провівши комбінацію в послузі автоматичного переказу грошових коштів, таємно, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності переказав із банківської картки ОСОБА_12 на належну йому банківську картку АТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 307 гривень, тим самим маючи вільний доступ до розпорядження ними заволодів вказаними грошовими коштами. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 307 гривень.
Окрім цього, 28.03.2020 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон своєї матері - ОСОБА_12 із абонентським № НОМЕР_1 , який прикріплений до належної їй банківської картки АТ «КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , через систему голосового меню «ІVR», провівши комбінацію послуги автоматичного переказу грошових коштів, таємно, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності переказав із банківської картки ОСОБА_12 на належну йому банківську картку АТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 352 гривні, тим самим маючи вільний доступ до розпорядження ними заволодів вказаними грошовими коштами. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 352 гривні.
Окрім того, 29.03.2020 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 , перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон своєї матері - ОСОБА_12 із і абонентським № НОМЕР_1 , який прикріплений до належної їй банківської картки АТ «КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , через систему голосового меню «ІVR», провівши комбінацію послуги автоматичного переказу грошових коштів, таємно, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності переказав із банківської картки і ОСОБА_12 на належну йому банківську картку АТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 452 гривні, тим самим маючи вільний і доступ до розпорядження ними заволодів вказаними грошовими коштами. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 452 гривні. І
Окрім цього, 30.03.2020 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 , перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон своєї матері - ОСОБА_12 із абонентським № НОМЕР_1 , який прикріплений до належної їй банківської картки АТ «КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , через систему голосового меню «ІVR», провівши комбінацію послуги автоматичного переказу грошових коштів, таємно, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності переказав із банківської картки ОСОБА_12 на належну йому банківську картку АТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 362 гривень, тим самим маючи вільний доступ до розпорядження ними заволодів вказаними грошовими коштами. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 362 гривні.
Крім того, 30.03.2020 року обвинувачений ОСОБА_6 , за згодою ОСОБА_13 використовуючи особисті документи заклав у ломбард «Скарбниця фінанс», що по пр. Шевченка, 10 в м. Червонограді Львівської області, телевізор марки «Phillips» належний ОСОБА_13 08 квітня 2020 року близько 11:00 год., ОСОБА_6 , в телефонній розмові із ОСОБА_13 , повідомив йому, що для викупу вищевказаного телевізора необхідні грошові кошти в сумі 1 200 гривень, на що останній погодився, та із вказаними коштами направився до вищевказаної фінансової установи, де його очікував ОСОБА_6 .. Знаходячись на АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , під приводом викупу із ломбарду належного ОСОБА_13 майна, близько 12:00 год. отримав від останнього грошові кошти в сумі 1 200 гривень, які зберігав в себе. В подальшому, зберігаючи при собі грошові кошти ОСОБА_13 , ОСОБА_6 видумавши фіктивну причину, запевнив останнього в тому, що у ломбарді на той час технічна перерва, що унеможливлює викупити майно, та вказав ОСОБА_13 , аби той очікував його біля ломбарду, куди він через не тривалий час повернеться з метою проведення процедури викупу, однак ОСОБА_6 , переслідуючи умисел на заволодіння чужим майном шахрайським способом, діючи повторно, шляхом зловживання довірою, із грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 1 200 гривень втік, розпорядившись ними на власний розсуд. Своїми діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 1 200 гривень.
Окрім цього, 05.05.2020 року близько 08:15 год., ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , утримуючи в руці мобільний телефон ОСОБА_7 , який останній надав йому для проведення телефонної розмови, діючи повторно, переслідуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, після завершення телефонної розмови, використовуючи фактор несподіваності почав втікати в протилежну від потерпілого сторону, тим самим відкрито викрав вищевказаний мобільний телефон марки «Sоnу Хреrіа Z5 Dual Е6633», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 вартістю 5 999 гривень, із сімкартою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 50 гривень із № НОМЕР_5 та захисною плівкою вартістю 109 гривень. Своїми діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 6 158 гривень.
Окрім того, 21.05.2020 року близько 21:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , під час спілкування із мешканкою вказаної квартири - ОСОБА_14 , помітив мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі Gо», який остання утримувала в руках, яким вирішив заволодіти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майно, ОСОБА_6 , діючи повторно, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, використовуючи фактор несподіваності шляхом ривка вирвав з рук останньої належний їй мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі Gо», ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 вартістю 1250 гривень. Своїми діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 1 250 гривень.
Крім цього, 26.05.2020 року близько 07:50 год., ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , при спілкуванні із ОСОБА_7 , переслідуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна за рахунок злочинної діяльності, використовуючи фактор несподіваності наніс один удар рукою в обличчя останнього, після чого використовуючи безпорадний стан потерпілого ОСОБА_7 , діючи повторно, відкрито викрав з кишені куртки останнього поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2 550 доларів США, що згідно відомостей Національного Банку України станом на 26.05.2020 р. становить 68 518,50 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд. Своїми діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в навколо-орбітральній ділянці справа з переходом на чоло, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та матеріальної шкоди на суму 68 518,50 грн.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України; заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 190 КК України; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а також поєднаним із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 , 24.09.2016 року, близько 21:50 год., перебуваючи в приміщенні торгового павільйону «Львівське» ПП «Барвінко», який розташований в парку культури та відпочинку ім. Т.Шевченка в м. Червонограді Львівської області, з метою заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад на ОСОБА_15 , в ході якого застосував відносно нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, зокрема став неодноразово наносити удари в область голови та тіла останнього.
Присутні у торговому павільйоні, обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_16 відносно, якого матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, виявивши незаконні дії зі сторони ОСОБА_6 , не усвідомлюючи його умисел на вчинення розбійного нападу, а натомість сприймаючи його неправомірні дії як хуліганські, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю приєдналися до дій останнього, та почати наноси удари ОСОБА_15 в область голови та тіла, чим потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми у вигляді забоїв м`яких тканин голови, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В процесі вказаних дій, користуючись чисельною перевагою над потерпілим, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний задум, відкрито, шляхом розбійного нападу заволодів майном ОСОБА_15 , а саме мобільним телефоном марки «Самсунг J15» ІМЕ1 #1: НОМЕР_8 . IМЕІ #2: 51855, вартістю 5 000 гривень, зарядним пристроєм до вказаного мобільного телефону вартістю 60 гривень, та грошовими коштами в сумі 300 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_15 матеріальну шкоду в сумі 5 360 гривень.
Окрім цього, 24.09.2016 року близько 21:50 год., ОСОБА_6 , своїми злочинними діями, які виразилися в розбійному нападі на ОСОБА_15 будучи раніше судимим за хуліганство, спільно із обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , відносно, якого матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, дії яких виразилися у нанесенні численних ударів в область голови та тіла ОСОБА_15 з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, грубо порушили громадський порядок та зірвали на тривалий термін нормальний режим роботи торгового павільйону «Львівське» ПП «Барвінко», який розташований в парку культури та відпочинку ім. Т.Шевченка в м.Червонограді Львівської області.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 187 КК України; хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та особою, раніше судимою за хуліганство, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 296 КК України.
24.09.2016 року, близько 21:50 год., обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні торгового павільйону «Львівське», який розташований в парку культури та відпочинку ім. Т.Шевченка в м. Червонограді Львівської області, з метою заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад на ОСОБА_15 , в ході якого застосував відносно нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, зокрема став неодноразово наносити удари в область голови та тіла останнього.
Присутні у торговому павільйоні, обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_16 відносно, якого матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, виявивши незаконні дії зі сторони ОСОБА_6 , не усвідомлюючи його умисел на вчинення розбійного нападу, а натомість сприймаючи його неправомірні дії як хуліганські, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю приєдналися до дій останнього, та почати наноси удари ОСОБА_15 в область голови та тіла, чим потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забоїв м`яких тканин голови, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та зірвали на тривалий термін нормальний режим роботи вище вказаного закладу, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_8 , 06.10.2019 р. близько 12:50 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 10, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із вітрини пляшку горілки «Хортиця Айс» об`ємом 0.5 л., закупівельною вартістю 106,80 грн. та пляшку настоянки «Зубровка» об`ємом 0.5 л., закупівельною вартістю 93,27 грн., які заховав під верхній одяг, після чого не оплативши за товар на касі магазину, з місця вчинення кримінального правопорушення втік. Своїми діями ОСОБА_8 заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 200,07 грн..
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані як: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 296 КК України; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить оскаржуваний вирок скасувати у частині призначеного ОСОБА_6 покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді п`яти років і шести місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.
Свої апеляційні вимоги потерпілий мотивує тим, що призначене ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції призначено занадто м`яке, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_6 , який матеріальної шкоди не відшкодував та не просив вибачення за скоєне.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, просить оскаржуваний вирок у частині призначеного покарання змінити, та призначити йому більш м`якше покарання.
На підтримання своїх апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що судом першої інстанції призначене покарання є занадто суворим, оскільки судом першої інстанції не враховано його щире каяття у скоєному, сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, погодження на спрощену процедуру судового розгляду.
При апеляційному розгляді справи представник потерпілого підтримав апеляційну скаргу потерпілого та заперечив скаргу обвинуваченого, обвинувачений та його захисник підтримали скаргу обвинуваченого та заперечили скаргу потерпілого, натомість прокурор заперечив обидві апеляційні скарги.
Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до таких висновків.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 296 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Крім того, вирок в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_8 не оскаржено жодним учасником судового провадження, а тому в цій частині законність та обґрунтованість вироку судом апеляційної інстанції також не переглядається.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів вирок суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у повній мірі відповідає наведеним нормам закону.
В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, згідно матеріалів справи суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, дані про особу винного, який є людиною молодого віку, раніше неоднарозово судимий, не працює, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває на обліку в лікаря нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, згідно досудової доповіді має дуже високий ризик вчинення кримінальних правопорушень в обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, часткове відшкодування збитків, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими вимоги апеляційної скарги прокурора і щодо визначеної остаточної міри та розміру покарання, оскільки суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_17 в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених останнім кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, особу ОСОБА_6 , який розкаявся у вчиненому, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
З огляду на вище викладене та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції не знаходить достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого про призначення більш м`якшого покарання та потерпілого про призначення більш суворого покарання, яке судом першої інстанції призначено обвинуваченому ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.
За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг потерпілого та обвинуваченого.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: