Справа № 308/3385/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/761/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2020 року відмовлено у задоволені подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення для відбування покарання, призначеного вироком Берегівського районного суду від 14.11.2017 засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

В ухвалі вказується на те, що провідний інспектор Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 звернулась до суду з поданням про передачу матеріалів стосовно засудженого ОСОБА_8 для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення ОСОБА_8 для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Берегівського районного суду від 14.11.2017. Обґрунтовуючи подання зазначає, що ОСОБА_8 під час іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. З огляду на вказане, вважає, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став. Просить направити його для відбування покарання.
Суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що законних підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання немає. Суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_8 слід відмовити, оскільки переконливі докази того, що останній не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від покладених на нього вироком Берегівського районного суду від 14.11.2017 обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме ухиляється від періодичної явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки - відсутні.

У апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, відтак підлягає скасуванню. Зазначає, що аналіз фактичних обставин свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 свідомо порушує умови звільнення від відбування покарання, вчиняє адміністративні правопорушення. Так, судом не взято до уваги те, що засуджений неодноразово порушував обов`язки, покладені на нього вироком Берегівського районного суду від 14.11.2017, а саме обов`язок з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також систематично притягався до адміністративної відповідальності. Так, прокурор стверджує, що ОСОБА_8 8 разів притягувався до адміністративної відповідальності за діяння, які тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання провідного спеціаліста Ужгородського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не має.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.
У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подала провідна інспекторка Ужгородського МРВ філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 , засудженого вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 332 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 роки та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що законних підстав для задоволення подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_8 немає.
Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги факт відсутності переконливих доказів того, що ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від покладених на нього обов`язків, зокрема ухиляється від періодичної явки до органу пробації на реєєстрацію.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах справи відомості про особу засудженого ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, одружений та має на утриманні 6 дітей.
Також на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дав належну оцінку наведеним засудженим ОСОБА_8 причинам, які слугували підставами для притягнення його до адміністративної відповідальності (необхідність відвезення хворої дитини до лікарні).
Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії засудженого самі по собі не свідчать про умисне невиконання покладених на нього обов`язків та про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки він за матеріалами подання з`являвся до органу пробації (кримінально-виконавчої інспекції) для реєстрації.
Із цих підстав, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні доводи самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент розгляду апеляційної скарги встановлений засудженому ОСОБА_8 іспитовий строк закінчився. При цьому колегія суддів зазначає, що подання надійшло до суду після спливу іспитового строку.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що аналіз фактичних обставин свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 свідомо порушує умови звільнення від відбування покарання, а також не з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 8 разів притягувався до адміністративної відповідальності, які тягнуть за собою адміністративні стягнення.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотав про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.
Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом, не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого вироком Берегівського районного суду від 14.11.2017 ОСОБА_8 для відбування призначеного йому покарання, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: