Справа № 947/305/22
Провадження № 1-кп/947/607/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до ЄДРДР за №0002265 від 19.12.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.04.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 05.10.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2021 року в 20:50 годин ОСОБА_4 прибув до супермаркету ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» який розташований за адресою м.Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, №54, де визначив предметом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торгівельному залі вказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в торгівельному залі магазину супермаркету ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» біля стелажу з солодощами, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, діючи повторно, шляхом вільного доступу, викрав з полиць супермаркету товар, що належить ТОВ«СІЛЬПО-ФУД», а саме:одну плитку шоколаду марки «Milka» з начинкою крем-печиво вагою 300 грам вартістю 76 гривень 66 копійок та п`ять плиток шоколаду марки «Milka зі шматочками печива «Oreo» вагою 300 грам вартість однієї плитки складає 76 гривен 66 копійок, загальною вартістю 459 гривень 96 копійок.
Після чого, з метою недопущення можливості його викриття ОСОБА_4 сховав викрадений товар під свою куртку та прослідував до виходу супермаркету.

Однак, довести свій умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном на свій власний розсуд ОСОБА_4 не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на виході із супермаркету ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», охоронцем супермаркету, яким в подальшому було викликано працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що 18.12.2021 року в 20:50 годин він прийшов до супермаркету «СІЛЬПО» за адресою м.Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, №54, де вирішив скоїти крадіжку. Переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає він з полиць супермаркету викрав 6 плиток шоколаду «Milka», які сховав під куртку та пішов до виходу з супермаркету.
Однак, при виході з магазину він був затриманий охоронцем супермаркету, який викликав працівників поліції. Перелік та вартість викраденого майна підтверджує.

Представник потерпілого до судового засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не має до ОСОБА_4 матеріальних та моральних претензій.
У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень, просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна, пом`якшуючі обставини, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.10.2021 року засуджений за за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць.

На підставі ст.71 КК України суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.10.2021 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.10.2021 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 2 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання при виконанні вироку.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази вважати повернутими за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1