Справа № 199/6302/22
ВИРОК
іменем України
05.09.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000401 від 02.08.2022 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 приблизно о 19:00 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала біля будинку АДРЕСА_3 , де разом зі своїм знайомим відпочивала. В цей час до останніх підійшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зробив зауваження останнім, щоб вони не виражалися нецензурною лайкою. В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на фоні словесної суперечки стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 19.07.2022 приблизно о 19:10 годині, перебуваючи за адресою: місто Дніпро, вул. Богомаза, біля буд. № 200, знаходячись в безпосередній близькості до ОСОБА_4 , стоячи обличчям до останнього, своєю правою рукою, в якій ОСОБА_3 тримала предмет, схожий на ніж, нанесла один удар по передньо-внутрішній поверхні лівого плеча потерпілого.
Вважаючи свої дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 залишилась за адресою місця вчинення кримінального правопорушення.
Внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани, спричиненої від дії плаского предмету, що має колюче-ріжучі властивості. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразились в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченої, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.
Обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, незаміжня, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачена ОСОБА_3 перебуває у стані вагітності.
Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченій, суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає такі види покарання:
- штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин;
- виправні роботи на строк до одного року;
- арешт на строк до шести місяців;
- обмеження волі на строк до двох років.
У відповідності до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються вагітним жінкам.
Як слідує з ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до вагітних жінок.
Згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до вагітних жінок.
Таким чином, оскільки ОСОБА_3 перебуває у стані вагітності, останній неможливо призначити такі покарання, як: громадські роботи, виправні роботи, арешт та обмеження волі.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
Визначаючи розмір штрафу, який необхідно призначити обвинуваченій, суд враховує те, що колото-різана рана на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча потерпілого ОСОБА_4 , який є пенсіонером, заподіяна предметом, схожим на ніж, що вказує на підвищену суспільну небезпечність дій та зухвалий характер особи ОСОБА_3 , а тому покарання у виді штрафу повинно бути визначено у максимальному його розмірі: ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речовий доказ: цифровий диск помаранчевого кольору DVD-R 16x «VIDEX» (4,7 GB 120 min) зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1