УХВАЛА
Іменем України
03 травня 2022 року справа № 542/338/22
провадження 1-кс/542/89/22
Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4
розглянувши у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2022 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
25 квітня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2022 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна.
Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.04.2022 дане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Недоліки, які вказані в ухвалі слідчого судді слід було усунути в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали.
02 травня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області повторно надійшло клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження від 21.04.2022 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна, а саме:
- транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1995 року випуску, який згідно із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;
- фрагменти деревини породи ясен, довжиною близько 30 см кожен, загальним об`ємом 5,1 м3, вилучені у кузові автомобіля марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, що буде зберігатися на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СВ відділення поліції №3 ПРУП ГУНП України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Вказав, що 21.04.2022 працівниками поліції зупинено та оглянуто транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1995 року випуску, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 зареєстрований на ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 . Під час огляду вищезазначеного автомобіля у кузові виявлено деревину породи ясен.
Зазначив, що водій зупиненого автомобіля марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , пояснив, що спиляв та погрузив виявлені у кузові фрагменти деревини ОСОБА_6 , після чого попросив його перевезти деревину з с. Соколова Балка до с. Драбинівка. ОСОБА_5 вказав місце, де завантажив до кузова фрагменти деревини - територія полезахисної лісосмуги, біля земельної ділянки з кадастровим номером: 0:00:001:0017. У ході огляду місця події - полезахисної смуги, що межує із вказаною земельною ділянкою з залученням спеціаліста дійсно виявлено пні свіже спиляних стовбурів дерев виду: ясен, акація, дуб у загальній кількості 52.
Також вказав, що 21.04.2022 залучено у якості спеціаліста лісничого Новосанжарського лісництва ДП «Полтавський лісгосп» ОСОБА_7 для проведення огляду місця події, здійснення замірів спиляних дерев та огляду фрагментів деревини, що знаходилася у кузові автомобіля марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5
21.04.2022 проведено огляд транспортного засобу автомобіля марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1995 рік випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . При огляді вищезазначеного автомобіля у кузові виявлено спиляні фрагменти деревини породи ясен, порізані на частини близько 30 см. З урахуванням методики визначення об`єму деревини здійснені відповідні заміри. За результатами обрахунків, відповідно до переводного коефіцієнту повнодеревинності для деревини дров`яної непромислового призначення, встановлено, що загальний об`єм деревини складає 5,1 м3.
Зазначив, що 25.04.2022 залучено у якості спеціаліста провідного інженера Новосанжарського лісництва ДП «Полтавський лісгосп» - ОСОБА_8 для проведення додаткового огляду місця події та здійснення зрізів спиляних дерев та додаткового огляду фрагментів деревини, що знаходилася у кузові автомобіля марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 25.04.2022 проведено додатковий огляд полезахисної смуги, що межує з земельною ділянкою з кадастровим номером: 0:00:001:0017 з залученням спеціаліста. Під час огляду вищезазначеної полезахисної смуги, виявлено та здійснено виміри свіже спиляних пнів дерев породи ясен, дуб, акація, у загальній кількості 52.
Згідно з довідкою Нехворощанської сільської ради Полтавської області №02-27 від 21.04.2022, земельна ділянка, на якій розташована полезахисна лісосмуга, відноситься до земель комунальної власності Нехворощанської сільської ради Полтавської області. У ході досудового розслідування, Нехворощанська сільська рада в особі представника - сільського голови ОСОБА_9 подала заяву про залучення до провадження у якості потерпілої сторони, оскільки незаконною порубкою територіальній громаді заподіяно матеріальну шкоду.
Вказав, що ОСОБА_10 пояснив, що здійснював роботи по очищенню даної лісосмуги та надав довідку №02-27/1-160 від 18.02.2022, видану комітетом Нехворощанської сільської ради Полтавської області, про те, що на території сільської ради, за межами села Соколова Балка, біля земельної ділянки комунальної власності сільської ради, що знаходиться в оренді ТОВ «Сокіл», кадастровий номер: 0:00:001:0017 проводяться роботи по очищенню полезахисної смуги та підрізанню гілок ФОП ОСОБА_6 . Роботи проводяться в рахунок деревини.
Посилався на довідку № 438/12-03 від 27.04.2022, за змістом якої розмір завданих збитків вищевказаним порубом згідно з розрахунком КМУ №665 від 23.07.2008 р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» становить 441787,83 грн. (чотириста сорок одна сімсот вісімдесят одна гривня вісімдесят три копійки), що, станом на момент вчинення злочину, становить близько 356 неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Вказав, що таким чином встановлено, що незаконною порубкою деревини на території полезахисної лісосмуги, що відноситься до земель комунальної власності Нехворощанської сільської ради Полтавської області, заподіяно істотну шкоду.
Зазначив, що з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення істини по провадженню, виникла необхідність у подальшому проведенні ряду судово-трасологічних експертиз та встановлення слідової інформації, яким саме знаряддям здійснювалася порубка, чи становили вилучені у кузові автомобіля фрагменти деревини та виявлені на місці події пні свіжеспиляних дерев єдине ціле. Таким чином, з метою забезпечення проведення вищевказаних слідчих дій та досліджень у експертних установах, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні, викладеним у ньому.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна- ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль заперечував.
Представник Нехворощанської сільської ради в судове засідання не з`явився. За правилами ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за його відсутності.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши зміст поданого клопотання, наведені у ньому доводи та надані прокурором докази на його обгрунтування, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною другою ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Досліджені докази, що маються у матеріалах клопотання, на переконання слідчого судді є достатніми, належними та допустимими та у своїй сукупності доводять обставини, що визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, що можуть слугувати підставою для арешту майна.
За змістом положень ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать:
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Відповідно до п. 2 Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 650 (далі- Правила) полезахисні лісові смуги - штучно створені насадження лінійного типу для захисту сільськогосподарських угідь від негативного впливу природних та антропогенних факторів.
Для проведення рубок догляду, реконструктивних рубок видається лісорубний квиток відповідно до статті 69 Лісового кодексу України (п. 3 Правил).
Статтею 69 Лісового кодексу України визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Як на правову підставу поданого клопотання прокурор посилався на положення ч. 1 ст. 170 КПК України, що передбачає можливість застосування арешту майна саме з метою забезпечення збереження речових доказів з одночасним посиланням на ст. 98 КПК України, яка визначає критерії, за якими матеріальні об`єкти відносяться до речових доказів.
Слідчим суддею встановлено та вбачається з матеріалів клопотання, що фрагменти деревини, зазначені у клопотанні прокурора, є речовими доказами у кримінальному провадженні, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і відповідають критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України.
Невжиття заходів щодо накладення арешту на фрагменти деревини може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення або перетворення, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, що може перешкодити проведенню необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.
У зв`язку з наведеним та з метою забезпечення збереження речових доказів, вказані у клопотанні прокурором фрагменти деревини підлягають арешту.
При цьому, слід зауважити, що при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано наявність правової підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для його власника.
Крім того, при постановленні ухвали слідчим суддею враховано загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, на переконання слідчого судді прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 132 КПК України, оцінивши потреби досудового розслідування, дійшов висновку про неможливість без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.
Водночас, слід зауважити, що доказів на спростування вказаних висновків слідчого судді матеріали клопотання не містять.
Між тим, відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи викладене вище, а також з огляду на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності накладення арешту на вказані у клопотанні фрагменти деревини.
Водночас, слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на вилучений транспортний засіб.
Встановлено, що автомобіль марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1995 року випуску згідно із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, матеріали клопотання не містять належного обгрунтування підстав та мети накладення арешту на вилучений транспортний засіб, що визначені ст. 170, 171 КПК України.
На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не дотримано вимог закону щодо врахування загальних засад вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Так, прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
При цьому, органом досудового розслідування не доведено неможливість забезпечення зберігання речового доказу у порядку, що визначений п. 19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генерального прокурора України, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного суду України, ДСА України 27.08.2010 за N 51/401/649/471/23/125, зокрема, шляхом передачі на зберігання власнику.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 170 КПК України, для арешту транспортного засобу.
Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 170, 172, 173, 309, 369-372 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2022 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на:
- фрагменти деревини породи ясен, довжиною близько 30 см кожен, загальним об`ємом 5,1 м3, вилучені у кузові автомобіля марки ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Вказані речові докази зберігати в кімнаті речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.
В іншій частині клопотання відмовити.
Слідчим, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні забезпечити зберігання арештованого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково під час досудового розслідування слідчому судді, а під час судового провадження - суду.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1