ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2194/22 Справа № 210/571/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у провадженні за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000264 стосовно
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каунас Литва, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена, останній раз: 19.09.2019 року вироком Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1190,00 гривень. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2020 року штраф замінено на 70 годин громадських робіт. 01.09.2020 року знята з обліку Центру пробації у зв`язку з відбуттям покарання,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 358 КК України,-
за участю в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
В С Т А Н О В И В:
03 жовтня 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченої за за ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 358 КК України до набрання вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року законної сили.
Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначає, що строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 07 жовтня 2022 року, а у зв`язку з тим, що прокурор подав апеляційну скаргу є необхідність вирішити питання доцільності його продовження.
В обґрунтування заявлених ризиків, прокурор зазначає, що ризики, які існували на час обрання стосовно підозрюваних запобіжного заходу не змінились та продовжують існувати, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому перебуваючи на свободі можуть переховуватись від суду. ОСОБА_7 раніше неодноразово судима, на шлях виправлення не стала та знову вчинила злочин. ОСОБА_8 на території України не має місця реєстрації, не працює, постійно змінює місця проживання, що підтверджує ризик ухилення останньої від суду.
В судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання і з підстав, викладених у клопотанні просив його задовольнити та продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.
В судовому засіданні захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили в ньому відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора та обговоривши його доводи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими в підробленні та використанні офіційного документа, а також обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, тобто передача людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щодо малолітнього та в отримання людини, вчинене з метою експлуатації, за попередньою змовою групою осіб, щодо малолітнього, відповідно.
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 рокуОСОБА_7 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України та виправдати за відсутністю в її діях складу злочину.

ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавленння волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України та виправдати за відсутністю в її діях складу злочину.

ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Обраний у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою, залишений без змін до набрання вироком законної сили та продовжено його дію до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 15 серпня 2022 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року строку тримання під вартою стосовно обвинувачених був продовжений до 07 жовтня 2022 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження, а саме, що стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вже ухвалений обвинувальний вирок суду, вони обвинувачуються і вчиненні особливо тяжкого злочину, тому зокрема для забезпечення виконання вироку розглядається доцільність продовження застосування запобіжного заходу.
Крім того, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року пп. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року пп. 63-65).

Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно існують і для запобігання їх настання необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мають постійного місця мешкання та реєстрації, офіційно не працевлаштовані, не одружені, не мають міцних соціальних зв`язків, постійно змінюють місце фактичного проживання, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину та визнані винуватими у вчиненні злочину невеликої тяжкості за які судом першої інстанції призначено йому покарання у виді позбавлення волі.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого ухилення обвинуваченого від суду.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження цього ризику, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також, обґрунтованим є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судима, ОСОБА_8 притягувалась до кримінальної відповідальності, проте сидумість відповідно до ст. 89 КК України погашена, ОСОБА_7 маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, також останні не працюють, що свідчить про їх схильність до скоєння нових злочинів.
Розглядаючи питання про можливість застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, суд враховує, що злочин, у вчиненні якого вони обвинувачуються є особливо тяжким, останні не мають місця постійного проживання на території Дніпропетровської області, постійно його змінюють та переїжджали в різні області України, у зв`язку з чим ризик ухилення останніх від суду є реальним.
Крім того, апеляційний суд зважає на те, що стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ухвалено обвинувальний вирок і їм призначено покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку також з метою забезпечення виконання можливо остаточного судового рішення.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Тому, з метою забезпечення апеляційного перегляду справи, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризику переховування від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за скоєння злочину, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Наразі продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким встановлена вина обвинувачених та їм призначено покарання, хоча вирок і не набрав законної сили, тому подальше тримання обвинувачених під вартою, з урахуванням наведених вище ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 405, п. 20-5 Розділу XI «Перехідні положення»КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на шістдесят днів, тобто до 02 грудня 2022 року, але не пізніше дня набрання законної сили вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченим.

Судді:

____________________ ____________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4