У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

06 жовтня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001564 від 03.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Торез Донецької області, громадянки України, українки, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в :

слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокуроромГалицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що остання підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0001564 від 03.10.2022, а саме у тому, щоОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин, у точно невстановлений час та місці, але не пізніше 18:08 год. 03.10.2022, маючи єдиний умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, діючи всупереч вимогам Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року та ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою визначено, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, незаконно придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, які незаконно зберігала при собі з метою їх подальшого збуту.

Так, 03.10.2022, в період часу з 18:08 год. до 19:22 год., в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 , працівниками поліції вилучено пластикову ємкість, наповненою кремом, під шаром якого, в прихованому вигляді, знаходилися два зіп-пакети із кристалоподібною речовиною оранжевого кольору, яка відповідно до висновку експерта та яка містилася в одному із двох зіп-пакетів є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 3,8263 грам.

04.10.2022 підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим затримано відповідно до ст. 208 КПК України, час фактичного затримання 01 год. 17 хв. 04.10.2022.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; зможе перешкодити кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, та схилити, шляхом залякування, їх до зміни наданих показань; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. А тому вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання нею процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останній заставу у розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 990 000 (два мільйони дев`ятсот дев`яносто тисяч) гривень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваної є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, окрім цього не заперечує про визначення розміру застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, покладених на нею обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Підозрювана вину визнала частково, просила застосувати більш мякий запобіжний захід.
Захисник підтримав позицію своєї підзахисної.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001564 від 03.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 04 жовтня 2022 року.
У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваній, яку слідство обґрунтовує: рапортом о/у УБН у Львівській області ДБН НП України ОСОБА_7 про встановлення факту наявності у ОСОБА_5 заборонених речовин; протоколом огляду місця події від 03.10.2022; протоколом обшуку від 03.10.2022; протоколом затримання від 04.10.2022; висновком експерта №СЕ-19/114-22/17541-НЗПРАП від 04.10.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які обгрунтовуються слідчим у заявленому клопотанні.
Так кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Крім того, як зазначає ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність ( «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).
Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.
Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що на даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, покарання за яке законом передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Відповідно ОСОБА_5 усвідомлює що за вчинений злочин до неї може бути застосовано вищезазначене покарання, з метою уникнення відповідальності остання може залишити місце тимчасового проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Окрім цього ОСОБА_5 зареєстрована у м. Бердянськ Запорізької області, територія якого, на даний час, окупована російською федерацією та проживає у місті Львові без реєстрації, що свідчить про можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. При встановленні ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Варто зазначити, що на даний час, в ході досудового розслідування, не встановлено джерело походження виданих, під час огляду підозрюваної 03.10.2022 та вилучених під час проведення обшуку 03-04.10.2022 психотропних речовин та наркотичних засобів. Так само не встановлено місця збуту та осіб, яким підозрювана за допомогою логістичних послуг здійснювала поштові відправлення з вмістом психотропних речовин та наркотичних засобів. Вказані обставини свідчить про можливість підозрюваної перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто встановлена наявність ризику, зазначеного у п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує характеризуючи дані про підозрювану ОСОБА_5 , а саме, що остання офіційно ніде не працює, не має джерела постійного прибутку та засобів до існування, не має міцних соціальних зв`язків, одружена з особою, відносно якої проводиться досудове розслідування за вчинення злочину, передбаченого ст.307 КК України

Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, саме стаття 5 Конвенції розкриває питання права на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до прецедентного права Суду, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні (дивіться Мангурас проти Іспанії [ВП], №. 12050/04, § 78, ЄСПЛ 2010 року). Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (дивіться Неймайстер проти Австрії, 27 червня 1968 року, § 14, серія А 8). Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого (дивіться Maнгурас, наведена вище, § § 79 - 80). Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити (дивіться Toшев проти Болгарії, № 56308/00, § 68, 10 серпня 2006 року; і Iванчук проти Польщі, № 25196/94, § 66, 15 листопада 2011 року).
Навіть якщо рішення національних судів про відмову звільнення під заставу засновані на «відповідних» і «достатніх» підставах Суд повинен також встановити, чи виявили компетентні національні органи влади «особливу ретельність» при вирішенні цього питання. Суд вважав, що цей критерій повинен бути доречним навіть у зв`язку з рішенням щодо визначення умов звільнення під заставу після того, як звільнення під заставу було офіційно дозволено, якщо особа залишилася в ув`язненні внаслідок відсутності можливості внести заставу (дивіться Koлаковіч проти Мальти, № 76392/12, § 74, 19 березня 2015 року).
Так, у справі Mangouras v. Spain ЄСПЛ вказав, що оскільки зростаючий стандарт в галузі захисту прав людини відповідно і неминуче вимагав більшої твердості при оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичних суспільств, при визначенні розміру застави не можна виключати прийняття до уваги професійного середовища, яке сформувало обставини для даної діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу.
Та більше, у цій справі заявнику було призначено заставу у сумі 3 000 000 євро і було встановлено, що вказана сума, швидше за все, перевищувала платоспроможність заявника. Однак, враховуючи винятковий характер справи та величезний збиток ЄСПЛ визнав, що визначення застави у такому розмірі не є порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого її ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Мангурас проти Іспанії», ЄСПЛ вказав на можливість призначення розміру застави у розмірі 3 мільйони євро, лише з огляду на значну потенційну шкоду яка могла бути завдана цим злочином.

Вчинення ОСОБА_8 злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів має негативний суспільний резонанс, підриває загальноприйняті норми та правила поведінки в суспільстві, становить значну суспільну небезпечність щодо інших громадян.

Окрім цього, під час проведення обшуку 03.10-04.10.2022 у приміщенні квартири, де тимчасово без реєстрації проживає підозрювана ОСОБА_8 , знайдено та вилучено пакети та згортки із вмістом порошкоподібної речовини, ззовні схожої на психотропну речовину «амфетамін», загальною вагою близько 1400 грам; пофасовані згортки (закладки), замотані в кольорову стрічку, зіп-пакети із вмістом кристалоподібної речовини фіолетового, червоного, зеленого та оранжевого кольорів, пакети із кристалоподібною речовиною білого, зеленого, червоного, жовтого, фіолетового, оранжевого та синього кольорів, ззовні схожої на психотропну речовину «PVP», загальною вагою близько 1311 грам; зіп-пакет із вмістом «псилоцибінових грибів», вагою близько 53 грам; зіп-пакети із вмістом рослинної речовини зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожої на наркотичних засіб «канабіс», загальною вагою близько 16 грам; згортки, обмотані клейкою стрічкою, в яких знаходились 220 таблеток «трамадол»; згортки, обмотані клейкою стрічкою білого кольору, із вмістом 40 таблеток «XANAX», 39 флаконів із рідиною, яка містить психотроп «тетрагідроканабінол»; два зіп-пакети по 5 желейних цукерок у кожному із вмістом психотропу «Тетрагідроканабінол», які на даний час перебувають у експертній установі та по яких, з метою встановлення у вилученому вмісту психотропних речовин або/чи наркотичних засобів та їх вагу, проводиться відповідні експертизи.

Тому, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вік підозрюваної, соціальні зв`язки, що підозрюваній слід визначити заставу урозмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 990 000 (два мільйони дев`ятсот дев`яносто тисяч).

На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу затримання - 04 жовтня 2022 року о 01:17.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі в розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 990 000 (два мільйони дев`ятсот дев`яносто тисяч) гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрювана тимчасово проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме межі міста Львова;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1