ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/210/22 Справа № 711/2419/22 Категорія: ст. 303 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

Суддя-доповідач ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Секретар ОСОБА_5

за участі:
потерпілої ОСОБА_6 ;
представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000939, -

в с т а н о в и в:

09.06.2022 року адвокат ОСОБА_7 , як представник потерпілої ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000939, вказуючи, що постановою старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.10.2021 року закрито кримінальне провадження № 0000939, яке було відкрите 23.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Скаргу обґрунтовує тим, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження було відкрите 23.03.2016 року за правовою кваліфікацією за ст. 190 ч. 1 КК України за фабулою: 25.12.2015 року невідома особа, скориставшись тим, що ОСОБА_9 , 1973 року народження, не в повній мірі усвідомлював свої дії через психічне захворювання, шляхом обману, підписав договір дарування з останнім на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
В ході розслідування кримінального провадження було проведено перекваліфікацію кримінального провадження на ч. 3 ст. 190 КК України.
За обставинами справи ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів з заявою про те, що злочинне угрупування, в яке входять ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші особи, достовірно знаючи, що її рідний брат ОСОБА_9 , 1973 року народження, є психічно хворою людиною, не розуміє значення своїх дій і не може самостійно ними керувати, шляхом обману змусили його підписати договір дарування на частину трикімнатної АДРЕСА_1 .
ОСОБА_6 вважає, що її брата примусили оформити документи в Черкаській міській раді та у Придніпровському СУБ на зміну договору найму на частину квартири та на її приватизацію, залучивши для цього власні кошти, а також залучили до даних злочинних дій нотаріуса ОСОБА_12 , через якого було оформлено договір дарування від імені ОСОБА_9 на громадянина ОСОБА_13 , і проведено оплату послуг за власний рахунок, так як ОСОБА_9 власних коштів не мав, вів бродячий стиль життя, ніде не працював. Отримавши таким чином, договір дарування, ОСОБА_10 намагався вселитися в квартиру АДРЕСА_1 .
В скарзі вказується, що члени злочинного угрупування під керуванням ОСОБА_14 і до якого, як стверджували працівники поліції, входили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші, вдалися до погроз та фізичного насильства відносно ОСОБА_6 та членів її сім`ї, погрожували їй фізичною розправою. Органом досудового розслідування було надано ОСОБА_6 охорону.
Після звернення ОСОБА_6 22.02.2016 року до суду із заявою про визнання ОСОБА_9 недієздатним 18.03.2016 року ОСОБА_9 був поміщений працівниками поліції спільно з працівниками швидкої допомоги у Черкаську обласну психіатричну лікарню № 1 м. Сміла для проходження судово-психіатричної експертизи. З метою перешкоджання проведенню даної експертизи 19.03.2016 року ОСОБА_11 , назвавшись двоюрідним братом ОСОБА_9 , хоч таким не є, разом з адвокатом ОСОБА_15 , який мав паспорт ОСОБА_9 , ввівши таким чином, працівників лікарні в оману, забрали ОСОБА_9 з лікарні під розписку.
29.08.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено у цивільній справі ухвалу про примусове направлення ОСОБА_9 на судово-психіатричну експертизу до Черкаської психіатричної лікарні № 1 м. Сміла.
В зв`язку з тим, що злочинне угрупування переховувало ОСОБА_9 від проведення призначеної експертизи, то провести її з примусовою доставкою ОСОБА_9 вдалося тільки у лютому 2017 року.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 57 від 07.02.2018 року встановлено, що станом на 25 грудня 2015 року та на теперішній час ОСОБА_9 страждав та страждає на хронічне психічне захворювання, що позбавляло на вказаний період часу, тобто станом на 25 грудня 2015 року та позбавляє на теперішній час його здатності розуміти значення своїх дій та свідомо керувати ними.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.05.2018 року визнано ОСОБА_9 станом на 25.12.2015 року та на час розгляду справи судом недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуна ОСОБА_6 .
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2018 року договір дарування частини квартири, укладений 25.12.2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , посвідчений нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , - визнано недійсним.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_6 та інших осіб про вселення у квартиру АДРЕСА_1 та усунення перешкод в користуванні майном, так як позивач перестав з`являтися в судові засідання.
Самого ОСОБА_9 продовжували опікати представники злочинного угрупування, не даючи можливість ОСОБА_6 здійснювати за ним опіку, наглядати та допомагати, продовжуючи постійно погрожувати їй та членам її сім?ї фізичною розправою.
За час вище вказаних подій, розслідування у кримінальному провадженні № 0000939 фактично не проводилось. Потерпілою ОСОБА_6 та її представником адвокатом ОСОБА_7 з цього приводу було написано цілий ряд клопотань в слідчі органи, ряд скарг як у слідче управляння, так і в обласну прокуратуру та прокурору України. Неодноразово були звернення на особисті прийоми до начальника слідчого управління та прокурора області. Проте в результаті було лише знято охорону від ОСОБА_6 . По самому ж кримінальному провадженню не здійснено жодних процесуальних дій, направлених на притягнення злочинців до кримінальної відповідальності на виконання клопотань потерпілої та її представника.
Більш того, потерпіла ОСОБА_6 27.02.2020 року звернулася з черговою скаргою до Голови національної поліції України ОСОБА_17 та начальника ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_18 , однак відносно неї продовжуються погрози з боку членів вище вказаного злочинного угрупування і в цей же час міри безпеки у кримінальному провадженні зняті, рішення у справі не приймаються, а всі її заяви стосовно погроз та інших неправомірних дій надаються для вирішення дільничному ОСОБА_19 , який фактично, на її думку, «кришує», якщо не все угрупування, то по крайній мірі, одного з них, а саме: ОСОБА_11 по прізвисько « ОСОБА_20 ».
Після написання заяви ОСОБА_6 отримала у середині травня 2020 року відповідь, в якій вказано, що по її заяві проведена перевірка, вказані в ній факти не підтвердилися. Проте, буквально через декілька днів, а саме : 22.05.2020 року ОСОБА_6 отримала повідомлення про закриття провадження та копію постанови слідчого з даного приводу від 07.04.2020 року.
Вказану вище постанову слідчого від 07.04.2020 року потерпіла оскаржила до суду та прокурору.
Постановою прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_21 постанова слідчого від 07.04.2020 року про закриття кримінального провадження була скасована, як незаконна і справу направлено для проведення подальшого досудового розслідування. Надано ряд вказівок стосовно проведення на ряду інших та необхідних слідчих дій, таких як повторний допит потерпілої ОСОБА_6 і т.п.
31.01.2021 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер в КЗ «Черкаська міська лікарня № 3».
За даним фактом СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області було відкрите кримінальне провадження № 0000330 за ч.1 ст.115 КК України, яке після проведення досудового розслідування 24.02.2021 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Не маючи ніякої інформації стосовно ходу розслідування у кримінальному провадженні № 0000939, яке фактично не проводилося, потерпіла ОСОБА_6 звернуталася зі скаргами в різні інстанції. Аналогічно були зроблені запити адвокатом і в даний час отримано копії слідуючих процесуальних документів у справі: постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 25.05.2021 року, постанова від 04.10.2021 року прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_21 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 25.05.2021 року та постанова слідчого від 20.10.2021 року про повторне закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Таким чином, стороні потерпілої стало відомо про те, що у кримінальному провадженні 25.05.2021 року слідчим приймалося процесуальне рішення про закриття провадження.
При цьому, жодних повідомлень про це не робилося, що є грубим порушенням прав потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 на отримання інформації про прийняте рішення та права на оскарження даного рішення.
Дана постанова є незаконною, про що свідчить постанова від 04.10.2021 року прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_21 про скасування незаконної постанови слідчого від 25.05.2021 року. В цій же постанові прокурора наряду з іншим даються письмові вказівки на виконання певних слідчих дій у кримінальному провадженні, а саме: встановити місце знаходження ОСОБА_11 та допитати останнього з наступних питань: З якою метою та при яких обставинах він 19.03.2016 року забрав ОСОБА_9 з 8 відділення КЗ «ЧОПЛ»?
Чому представився братом; встановити особу, яка 19.03.2016 року разом з ОСОБА_11 була присутня під час виписки ОСОБА_9 з 8 відділення КЗ «ЧОПЛ»; допитати як свідків начальника Придніпровського СУБ та начальника юридичного відділу СУБ ОСОБА_22 щодо подій 13.02.2017, коли ОСОБА_6 звернулась за довідкою про склад сім`ї. В ході допиту з`ясувати обставини виникнення боргу на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; чи розділені рахунки на комунальні послуги; чи мав місце факт вимагання з їх боку грошових коштів у ОСОБА_6 ; повторно допитати ОСОБА_6 в присутності її адвоката ОСОБА_7 щодо стану розгляду цивільної справи в суді по даним подіям.
В подальшому, слідчим 20.10.2021 року знову прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову.
В самій постанові не вказано, в яких саме діях, і яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення. Також із постанови слідчого не вбачається, які ж вказівки прокурора виконано, що взагалі зроблено після скасування незаконної постанови про закриття провадження від 25.05.2021 року, і чи взагалі зроблено, так як слідчий не зустрічався в цей період ні з потерпілою, ні з її адвокатом, тобто не може бути мови про виконання в даний період часу вказівки прокурора про повторний допит потерпілої ОСОБА_6 .
Крім того, раніше в ході розслідування у справі стороною потерпілої ОСОБА_6 заявлялися клопотання про вилучення документів стосовно квартири АДРЕСА_1 , приватизації її частки, оплати боргів за дану частку та оформлення її дарування у Придніпровському СУБ та в Черкаській міській раді. Також заявлялись клопотання про проведення експертиз на предмет встановлення осіб-виконавців даних документів (чи написані заяви від імені ОСОБА_9 самим ОСОБА_9 чи іншою особою - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 чи інших). Дані клопотання також не були задоволені, постанов про відмову у задоволенні даних прохань слідчим не винесено.
Потерпіла ОСОБА_6 вважає, що слідчий, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження 20.10.2021 року, не виконав всіх необхідних слідчих дій, направлених на здобуття доказів по справі, на виконання вказівок прокурора та клопотань сторони потерпілої, тому знову виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону, і як наслідок потребує скасування та направлення знову в слідчі органи для проведення додаткового розслідування з встановленням винних осіб та притягненням їх до кримінальної відповідальності.
На підставі вище викладеного, потерпіла ОСОБА_6 посилається, що оскаржувана постанова слідчого є такою, що винесена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, без надання належної правової оцінки винних осіб, та, можливо і без особливого бажання встановити таких осіб та притягнути їх до кримінальної відповідальності, без виконання вказівок прокурора та вирішення клопотань сторони потерпілої. Окремо необхідно дослідити факт знаходження та проживання ОСОБА_9 , документи якого знаходяться у адвоката ОСОБА_15 , в той час, як опікуном ОСОБА_9 є ОСОБА_6 , яка не могла витребувати документи підопічного в той час, як несла за нього відповідальність, а сам ОСОБА_9 знаходився в повній владі злочинців і всі його документи були у них.
На підставі викладеного, позивач ОСОБА_6 просила слідчого суддю скасувати постанову слідчого від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2022 року у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000939 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, ОСОБА_6 оскаржила ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник ОСОБА_6 , посилаючись на обґрунтування, зазначені в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження № 0000939 від 09.06.2022 року, зазначає, що дана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.
Скаржник звертає увагу на те, що в ухвалі слідчого судді вказано, що: «В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що слідчим ОСОБА_8 не було виконано вказівки, зазначені у постанові прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_21 від 04.10.2021 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000939 від 23.03.2016 року».
«На думку слідчого судді під час проведення досудового розслідування слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини у справі.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова органу досудового розслідування від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою. Слідчим вірно дана оцінка встановленим обставинам справи та прийнято відповідне рішення про відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України».
ОСОБА_6 зазначає, що з даними висновками, викладеними в оскаржуваній ухвалі, сторона потерпілої не згодна, і вважає, що, прийнявши судове рішення про відмову в скасуванні постанови про закриття кримінального провадження, суд сприяє уникненню винних осіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
В апеляційній скарзі звертається увагу на те, що оскаржувана постанова слідчого є такою, що винесена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, без надання належної правової оцінки винних осіб, і можливо без особливого бажання встановити таких осіб та притягнути їх до кримінальної відповідальності, без виконання вказівок прокурора та вирішення клопотань сторони потерпілої, вважає ОСОБА_6 .
Скаржник посилається, що окремо необхідно дослідити факт знаходження та проживання ОСОБА_9 , документи якого знаходяться у адвоката ОСОБА_15 , в той час, як опікуном ОСОБА_9 , є ОСОБА_6 , яка не могла витребувати документи підопічної особи, в той час як несла за нього відповідальність, а сам ОСОБА_9 знаходився в повній владі злочинців і всі його документи були у них.
ОСОБА_6 вважає, що при таких обставинах, ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 від 17.06.2022 року не відповідає вимогам закону, так як постанова слідчого від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження у даній справі є незаконною і підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку скаржника ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, кримінальне провадження № 0000939 від 23.06.2016 року внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, здійснювалось щодо наступних обставин - 25.12.2015 року невідома особа, скориставшись тим, що ОСОБА_9 , 1973 року народження, не в повній мірі усвідомлював свої дії через психічне захворювання, шляхом обману, підписав договір дарування з останнім на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Постановою старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.10.2021 року закрито кримінальне провадження № 0000939 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності у діяннях складу кримінального правопорушення (а. с. 11-13).
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 вказує, що з 1992 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була розділена на два рахунки для сплати комунальних послуг: одна частина площею 25,3 м2 на неї, її чоловіка та доньку, а інша, площею 35,4 м2 - на її брата ОСОБА_9 . Квартира не була приватизована та належить Черкаській міській раді. ОСОБА_9 з дитинства спостерігався у лікарів психіатрів, має психічні захворювання, зловживає алкогольними напоями та веде бродячий спосіб життя. 27.12.2015 року близько 11 год. 15 хв. до ОСОБА_6 за вказаною вище адресою приїхав раніше незнайомий чоловік, як потім стало відомо, на ім`я ОСОБА_23 , разом із незнайомою жінкою, який повідомив, що 2/3 квартири йому подарував ОСОБА_9 і почав вимагати, щоб ОСОБА_6 впустила його у приміщення квартири, погрожуючи при цьому. ОСОБА_6 нікого не впустила, тому останній поїхав у невідомому напрямку на автомобілі салатового кольору.
28.12.2015 року ОСОБА_6 зателефонувала її донька та повідомивши, що знову приїздили невідомі люди, які намагалися зайти до квартири, але вона їм не відчинила двері.
12.01.2016 року прийшов лист від ОСОБА_10 про його вселення у квартиру.
22.02.2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду про визнання її брата ОСОБА_9 - недієздатним.
18.03.2016 року ОСОБА_9 спільними зусиллями працівників поліції та ШМД було поміщено до Черкаської обласної психіатричної лікарні у м. Сміла.
21.03.2016 року ОСОБА_6 стало відомо, що 19.03.2016 року з лікарні під розписку її брата забрав ОСОБА_11 , який вказав, що є двоюрідним братом ОСОБА_9 , хоча це не правда. Поліцейським та лікарям ОСОБА_9 пояснив, що свій паспорт він віддав своєму адвокату ОСОБА_15
24.06.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2016 року було витребувано та оглянуто матеріали нотаріальної справи за договором дарування, укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 25.12.2015 року.
Згідно даних договору дарування ОСОБА_9 в грудні 2015 року обдарував ОСОБА_10 частиною квартири за адресою: АДРЕСА_2 , договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_12 . До даного договору додані документи: свідоцтво про право власності, витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, копія паспорта ОСОБА_9 , відомості про оцінку вартості квартири, технічний паспорт, заява ОСОБА_9 , витяг з державного реєстру обтяжень та інші.
Під час досудового розслідування було допитано в якості свідка директора Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради ОСОБА_24 , яка вказала, що 15.12.2015 року до органу приватизації звернувся ОСОБА_9 з бажанням приватизувати частину квартири, надав належним чином оформлені документи та 17.12.2015 року особисто отримав свідоцтво про право власності.
Також була допитана в якості свідка головний спеціаліст Відділу супроводу оформлення майнових прав Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради ОСОБА_25 , яка вказала, що готувала необхідну технічну документацію для приватизації частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 особисто приносив для цього усі необхідні документи, надав доступ до квартири для вимірюванню та огляду.
Допитана в якості свідка ОСОБА_26 вказала, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_6 , знає її брата ОСОБА_9 , який веде бродячий спосіб життя.
В 2016 році вона дізналася від ОСОБА_6 , що її брат подарував комусь свою частину квартири.
Також була допитана в якості свідка донька ОСОБА_6 , яка повідомила, що в грудні 2015 року вона проживала зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . В кінці грудня до них прийшов раніше не відомий чоловік та представився ОСОБА_27 і повідомив, що ОСОБА_9 обдарував його частиною квартири та почав вимагати ключі від дверей, але ОСОБА_6 вигнала його.
На наступний день ОСОБА_10 знову прийшов з невідомою жінкою, стукав у двері та вимагав його впустити, але вони його не впустили. Згодом до них додому прийшов лист від ОСОБА_10 з вимогою вселити його до квартири, з даного приводу ОСОБА_6 звернулась до поліції.
01.12.2016року під час допиту в якості свідка ОСОБА_9 відмовився від дачі показів, лише надав копію договору дарування квартири разом із вимогою, в якій зазначив, що частину квартири він подарував на законних підставах, та з власної ініціативи, його до цього ніхто не примушував, претензій ОСОБА_9 ні до кого не має, а тому вимагає кримінальне провадження закрити.
01.12.2017року під час розгляду цивільної справи Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено ухвалу про примусове направлення ОСОБА_9 на проведення судової психіатричної експертизи до Черкаської обласної психіатричної лікарні в м. Сміла.
Згідно до висновку експерта № 57 від 07.02.2018 року встановлено, що станом на 25.12.2015 року та на час проведення експертизи ОСОБА_9 страждав та страждає на хронічне психічне захворювання, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та свідомо керувати ними.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.05.2018 року ОСОБА_9 визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуна - ОСОБА_6 .
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2018 року договір дарування, укладений 25.12.2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано недійсним.
01.02.2021 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер в приміщенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня».
За вказаним фактом СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000330 за ч. 1 ст. 115 КК України, яке було закрите 24.02.2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Частинами 1, 2 ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді, що не встановлено наявність доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, які спростовують наявність складу злочину, за яким здійснювалось кримінальне провадження, та не знайшло свого підтвердження, що слідчим ОСОБА_8 не було виконано вказівки, вказані в постанові прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_21 від 04.10.2021 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000939 від 23.03.2016 року.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів згідно ст. ст. 2, 284 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу відповідно ст. 110 КПК України.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов?язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об?єкт, об?єктивна сторона, суб?єкт, суб?єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.
На думку колегії суддів апеляційного суду, під час проведення досудового розслідування слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини у справі.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст. 38 КПК України встановлено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави, визначені ст. 284 КПК України, є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що постанова органу досудового розслідування від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження, є законною та обґрунтованою. Слідчим вірно дана оцінка встановленим обставинам справи та прийнято відповідне рішення про відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів апеляційного суду вважає їх такими, що не спростовують правильність висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскільки скаржником ОСОБА_6 не наведено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000939 від 23.03.2016 року проведено без всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, і такі обставин не були встановлені під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження.
Враховуючи вище вказане, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв?язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 310, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000939 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4