Справа № 174/419/22
н/п 1-кп/174/42/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000027, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До суду поступив обвинувальний акт, в подальшому 04.11.2022 року між прокурором та обвинуваченим за участі захисника була укладена угода про визнання винуватості.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25.05.2022 року, близько 21.05 год., знаходився на ділянці місцевості на відстані близько 30 метрів від будівлі ДП «Укрпошта», розташованої по бульвару Миру, 12-а в м. Вільногірськ Кам`янського р-ну Дніпропетровської області, де також знаходився ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході діалогу з якими у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень.

У той же день, тобто 25.05.2022 року, близько 21.10 години, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись на ділянці місцевості на відстані близько 30 метрів від будівлі ДП «Укрпошта», розташованої по бульвару Миру, 12-а в м. Вільногірськ Кам`янського р-ну Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , тобто реально усвідомлюючи, що в результаті його протиправних умисних дій можуть наступити наслідки у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, зайнявши положення навпроти до ОСОБА_8 та знаходячись на відстані близько 80 см, правою рукою, зжатою в кулак, різким боковим рухом руки вперед наніс останньому один удар в щелепу з лівої сторони обличчя.

Таким чином своїми злочинними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерту умисно спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні у вигляді закритого перелому нижньої щелепи зліва в області її кута без зміщення уламків, гематоми на шкірі лівої щоки в області кута нижньої щелепи зліва, які згідно п.п. 2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться у сукупності до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм розладу стану здоров`я на більш ніж 21 добу.

У той же день, тобто 25.05.2022 року, близько 21.11 год., ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись на ділянці місцевості на відстані близько 30 метрів від будівлі ДП «Укрпошта», розташованої по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тобто реально усвідомлюючи, що в результаті його протиправних умисних дій можуть наступити наслідки у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, зайнявши положення напівоберту до ОСОБА_9 та знаходячись на відстані близько 80 см, правою рукою, зжатою в кулак, різким боковим рухом руки вперед наніс останньому один удар в область правого ока.
Таким чином своїми злочинними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерту умисно спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі нижнього повіку правого ока, які згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
04.11.2022 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 з іншого боку та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у інкримінованому йому діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення підозрюваному покарання передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, що згідно ст. 12 КК України належить до нетяжких кримінальних правопорушень - злочинів та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України належить до проступків, особу обвинуваченого, обставину, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, сторони домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгодженого покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 год.;

- за ч. 1 ст. 122 КК України - 2 роки обмеження волі.

Загальну міру покарання ОСОБА_4 визначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі.

Враховуючи, що на думку сторін виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення підозрюваного від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначено судом. Відповідно до п.п 1, 2 ч. 1, п.п 1, 2 ч. 3 ст. 76 КК України, узгоджено покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні - проступку, передбачених ч. 1 ст. 125 та у вчиненому ним правопорушенні-злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, щиро каявся, до скоєного ставиться негативно. Пояснив, що в обвинувальному акті усе викладено вірно і 25.05.2022 року розпивав спиртні напої, у них з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла суперечка та він наніс їм тілесні ушкодження.

У даному кримінальному провадженні наявні фактичні підстави для визнання винуватості, адже в судовому засіданні обвинувачений підтвердив факт вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений в судовому засіданні засвідчив, що він цілком розуміє: 1) що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно в порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений просив затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проти затвердження угоди не заперечували.

Законний представник ОСОБА_9 ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти затвердження угоди від неї не надійшло.
Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, думку потерпілих та представника потерпілого, які не заперечували проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, видпокарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 предявлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження. Так, суд доходить висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатране перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Сторони домовились про призначення обвинуваченому покарання, міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.
При прийнятті рішення судом зясовано, що сторони усвідомлюють зміст укладеної угоди, свої права, а також наслідки укладання, затвердження угоди, та наслідки її невиконання.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
На суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обовязки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 , не обиралися.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R білого кольору з написом «hp», з відеозаписом слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_8 ; компакт-диск DVD-R марки «hp», з відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 листопада 2022 року по кримінальному провадженню № 0000027 від 26.05.2022 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 год.;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 роки обмеження волі.

Загальну міру покарання ОСОБА_4 визначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п 1, 2 ч. 1, п.п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R білого кольору з написом «hp», з відеозаписом слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_8 ; компакт-диск DVD-R марки «hp», з відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1