Провадження №1-кп/389/114/20
У Х В А Л А

26 травня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 08 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, по 12 год. 20 хв. 26 травня 2022 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Обвинувачений та його захисники у судовому засіданні заперечували та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт через необгрунтованість, зазначених прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Так, про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на момент розгляду даного клопотання не зменшилися та не зникли, свідчить наступне.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якого, зокрема передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає частково, що вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинення ним іншого кримінального правопорушення. При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано потерпілого та всіхсвідків, є вагомі підстави вважати, що останній зможе здійснити незаконний вплив на вказаних осіб з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 судвраховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Беручи до уваги, тяжкість кримінального правопрорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , що обвинувачений вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає лише частково, дані про те, що ОСОБА_4 не працевлаштований, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, враховуючи його сімейний стан, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку що ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються і на момент продовження даного запобіжного заходу, а тому застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.
Підстави для визначення розміру застави відсутні в силу положень ч. 4 ст.183 КПК.

Керуючись ст.ст.177,178,183,331,392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обчислювати з 10 год. 30 хв. 26 травня 2022 року до 10 год. 30 хв. 24 липня 2022 року.
Копію ухвали надіслати для виконання начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому ОСОБА_4 ..
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1