17 січня 2022 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Костянтинівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
На підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2021 р. було призначено судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20 січня 2022 року.
У судовому засіданні, що відбулось 12.01.2022 р. обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від захисника ОСОБА_7 , у зв`язку із чим судом була постановлена ухвала про прийняття відмови обвинуваченого від захисника, доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в м. Києві призначити захисника обвинуваченому, слухання справи відкладено на 17.01.2022 р.
У зв`язку із тим, що до 20.01.2022 р. суд не має процесуальної змоги розглянути вказане кримінальне провадження, на обговорення учасників кримінального провадження було постановлено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор просив продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивуючи свою позицію тим, що у сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватиметься від суду; може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, зареєстрований у місті Бахмут Донецької області, що свідчить про те, що він у будь який час може покинути м. Київ з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджаючи розгляду кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченого, зазначивши, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, обіцяє сумлінно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та прибувати за кожним викликом до суду. Захисник ОСОБА_5 просить обрати обвинуваченому менш обтяжливий запобіжний захід, такий як домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_6 вважав доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою ще на 60 днів.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 20.01.2022 року, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 , може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), враховуючи відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, місця роботи та офіційного засобу для існування, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 днів, тобто до 17.03.2022 року включно.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років у випадку, якщо суд прийде до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та правоохоронних органів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 не має постійного зареєстрованого місця проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, вчиненому у стані алкогольного сп`яніння, раніше судимий, останній раз 05.11.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, що у своїй сукупності може свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків в даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів в частині фактичних обставин справи.
Виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень ч. 2 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, та суд не вбачає можливості для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.
Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 17 березня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Ухвала суду діє до 17 березня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1