Справа № 212/6746/21
У Х В А Л А

01 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
01 грудня 2021 року до слідчого судді звернулась старший слідчий СВ відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб; ч. 3 ст. 321 КК України, за ознаками незаконного придбання, виготовлення з метою збуту, збут сильнодіючих лікарських засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією усього майна, не одружений, дітей немає, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, просив задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.
Захисники в судовому засіданні проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 09.07.2021 за № 0000469, за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України.
01 грудня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 321 КК України.
Копію клопотання та доданих матеріалів підозрювана отримав 01 грудня 2021 року.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор в судовому засіданні довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявності достатніх даних, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним, ризик переховування, ризик незаконного впливу на свідків, та про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч. 2 статті 307 КК України передбачає покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, нетяжкого злочину за ч. 3 ст. 321 КК України передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, слідчий суддя зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_6 , який підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має офіційних джерел доходу, а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, вчиненню ним іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На думку слідчого судді, інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам з огляду на обставини, викладені вище, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, інших обставин, які могли бути враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Визначаючись із розміром застави, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно із якою, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги обставини кримінального провадження, кількість епізодів злочинної діяльності, кількість співучасників інкримінованих кримінальних правопорушень, роль співучасті інкримінованої ОСОБА_6 , у вчиненні цих тяжких кримінальних правопорушень, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що у сукупності слідчим суддею визнається, як виключні випадки, які викликають необхідність визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , який зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України у випадку внесення застави, що значно перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А тому, в даному конкретному випадку необхідно визначити заставу в 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 478600,00 гривень, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом та запобігання існуючим ризикам.
Також, у разі внесення застави, для запобігання встановлених судом ризикам, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст.176-178,183,184, 309,395 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк дії ухвали становить до 29 січня 2022 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.
Визначити заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 478 600,00 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1