Справа № 202/7411/21
Провадження № 1-кс/202/6399/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 від 05 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

26 листопада 2021 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 26 листопада 2021 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 05 листопада 2021 року, приблизно о 08:20 годині, ОСОБА_4 прибув до гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі ГК «Каштан-2», розташованого по вул. Каштанова, 11 А в м. Дніпро, де побачив на стелажі шафи ключ динамометричний моделі «INTERTOOL» 3/8 7-105 n/m в коробці чорного кольору в кількості 1 штука, вартістю 682, 72 гривень, який він визначив предметом свого злочинного посягання та в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажа ключ динамометричний моделі «INTERTOOL» 3/8 7-105 n/m в коробці чорного кольору в кількості 1 штука, вартістю 682,72 гривень який належить потерпілому ОСОБА_6 та який сховав під куртку, одягнуту на ньому.

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні гаражу НОМЕР_1 в гаражному кооперативі ГК «Каштан-2» розташованого по вул. Каштанова,11 А в м. Дніпро доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, вчинюючи злочин повторно, утримуючи при собі викрадене майно, перетнув вхідні ворота та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном намагався зникнути, проте довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, так як був зупинений співробітником гаражу 720-а, у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

26 листопада 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків

у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного, в результаті чого є всі підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наголосила на обґрунтованості підозри та просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що він не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000760 від 05 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено причетність громадянина ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, якому 26 листопада 2021 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за інкримінований йому злочин в рамках кримінального провадження № 0000760, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи що підозрюваний розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів, та враховуючи, що останній є офіційно не працевлаштованим та не має законного джерела прибутку, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного.

З приводу клопотання підозрюввного про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При вирішенні питання щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя доходить до висновку, що домашній арешт є не достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з іспитовим строком два роки, у зв`язку із чим клопотання підозрюваного ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, становить від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави, слідчий суддя доходить висновку, що застава у розмірі 45 400,00 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 15 год. 00 хв. 23 січня 2022 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк до 23 січня 2022 року:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з м. Дніпра, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Визначити строк дії ухвали до 15:00 год. 23 січня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1