Справа № 178/981/21
У Х В А Л А

08 грудня 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей ОСОБА_4 , , уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_7 , законного представника малолітнього ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Кринички клопотання про застосування до малолітнього
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Водяне Криничанського району Дніпропетровської області, учня 7-го класу Божедарівської СЗШ, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
примусових заходів виховного характеру за вчинення дій, маючих ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно клопотання 11 січня 2021 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в смт. Божедарівка Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області маючи умисел на заволодіння чужим майном запропонував скоїти крадіжку чужого майна малолітньому ОСОБА_7 , який не є суб`єктом кримінального правопорушення, та ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_7 на вказану пропозицію погодився. Реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до будинку, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_7 проникли на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та перебуваючи на території вказаного подвір`я ОСОБА_11 , шляхом ривка, відчинив вхідні двері та проник до вищевказаного будинку, після чого у будинок також проник малолітній ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та за участі малолітнього ОСОБА_7 , який не є суб`єктом кримінального правопорушення, таємно, з корисливих мотивів викрав з приміщення кухні пральну машинку «Волга-8Р», алюмінієву каструлю об`ємом 3л., алюмінієву сковорідку діаметром 27 см, після чого останні з місця події зникли, розпорядившись майном на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 876, 66 грн.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна, скоєне за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникненням до житла.

Крім того, 11 січня 2021 року о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в смт.Божедарівка Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном запропонував скоїти викрадення чужого майна малолітньому ОСОБА_7 , який не є суб`єктом кримінального правопорушення, на що малолітній ОСОБА_7 погодився. Далі ОСОБА_11 та малолітній ОСОБА_7 прийшли на територію подвір`я по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_13 , де реалізуючи свій умисел на відкрите викрадення чужого, майна, шляхом виламування вхідних дверей сараю. ОСОБА_11 проник до приміщення коридору, який веде до самого будинку, куди спільно з останнім також проник малолітній ОСОБА_7 .

Після чого, перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 почали руками вибивати двері до приміщення будинку. В цей же час ОСОБА_13 , який проживає сумісно із ОСОБА_14 почав утримувати двері, які намагалися вибити ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . В той момент як ОСОБА_13 утримував двері, від поштовху вказаними дверима останній отримав удар по голові, внаслідок чого отримав легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки. У подальшому, приблизно о 04 годин 07 хвилин ОСОБА_11 разом із ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи відкрито, тобто у присутності потерпілого, який розумів протиправний характер їх дій, вибив вікно приміщення коридору, звідки повторно відкрито викрав 4 алюмінієві бідони, 3 шт. на 40 л, 1 шт. на 30 л., після чого останні з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_13 майновий збиток на загальну суму 1700 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла.

Малолітній ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ним вищевказаних подій.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення суспільно-небезпечного діяння повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме копією протоколів огляду місця події та фото таблицями до них / а. с. 34-37, 39-40, 136-139, 141-143 т.2 /; висновком експерта № 25-Е від 12 січня 2021 року, встановившим наявність у потерпілого ОСОБА_15 легких тілесних ушкоджень / а.с. 78-81 т. 2 /; протоколами пред`явлення речей для впізнання та фототаблицями до них / а.с. 161-168 т.2 /; висновком судово-товарознавчої експертизи № 201 від 20 січня 2021 року, встановившим ринкову вартість викраденого майна / а. с. 182-187 т.2/; протоколами проведення слідчих експериментів та фото таблицями до них, зафіксувавшими місце і спосіб вчинення кримінальних правопорушень / а. с. 2-5, 6-8, 41-44 т.3 /.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд матері строком на один рік.
Захисник малолітнього ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 не заперечували проти застосування до нього примусових заходів виховного характеру та просили передати його під нагляд матері.
Суд, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку, з якого може настати кримінальна відповідальність.
Згідно характеристики ОСОБА_7 характеризується посередньо, за місцем мешкання проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 , сестрою ОСОБА_16 , братом ОСОБА_17 , братом ОСОБА_16 , братом ОСОБА_18 , сестрою ОСОБА_19 , за якими здійснює догляд. Скарг та нарікань на останнього не надходило.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1ст.105 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2ст. 105 Кримінального кодексу України, до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи, мети виправлення неповнолітнього та з урахуванням практики має здійснюватись, як правило, не менше одного року.
Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що причетність ОСОБА_7 до скоєння суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України доведена в повному обсязі.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому.
ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 13 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу сина під її нагляд.
При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, його характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_8 .
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст. ст.318,322,342-376,498-501 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Застосувати до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_8 , строком на ОДИН рік.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1