ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/4616/21

Номер провадження 1-кп/495/670/2021

13 жовтня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000417 від 18.04.2021 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Овідіополь Одеської області ,українця громадянина України, не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей:сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .праціюючого за трудовим наймом,який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно вчинив заволодіння транспортним засобом,вчинене з проникненням в інше сховище,тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, при наступних обставинах:

17 квітня 2021 року приблизно в 22 години 00 хвилин,більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим,обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з крисливою метою,спрямованою на незаконне заволодіння транспортним засобом,підійшов до домоволодіння АДРЕСА_3 ,звідки з двору домовлодіння таємно, навмисно,з корислвих мотивів незаконно заволодів транспортним засобом- мотоциклом Forte FT110-2 чорного кольору, рама № НОМЕР_1 вартістю 13 769 гривень. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з трансортним засобом-мотоциклом Forte FT110-2 чорного кольору з місця вчинення злочину зник, розпорядившисьь викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 17 квітня 2021 року, він посварився з дружиною ,яка вимагала від нього належного майнового забезпечення родини, після чого у нього виник намір поїхати до свого боржника,який протягом тривалогочасу був винен йому гроші. Оскільки власного транспортного засобу він не мав, він вирішив взяти мотоцикл свого сусіда, через паркан проник до його двору, заволодів мотоциклом та поїхав в місто Овідіополь, де залишив мотоцикл в гаражі батьків, а на іншому траспортному засобі повернувся додому. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати його.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннія, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом,вчинене з проникненням в інше сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, його вік, наявність у обвинуваченого на утриманні двох неповнолітніх дітей , те що він не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується,займається суспільно-корисною працею , а також його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд вважає недоцільним відбування покарання обвинуваченого у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1372 гривні 96 коп. грн. за провадження судово-автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/7698-АВ від 31 травня 2021 року

Речовий доказ - мотоцикл Forte FT110-2 чорного кольору, рама № НОМЕР_1 -,який долучений в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВ ГУНП від 18 квітня 2021 року, повернутий потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання , та на який ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2021 року був накладений арешт ,слід залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю ,знявши з нього арешт.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не віїзджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському міськрайонному відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1372 гривні 96 коп. грн. за провадження судово-автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/7698-АВ від 31 травня 2021 року

Речовий доказ - мотоцикл Forte FT110-2 чорного кольору, рама № НОМЕР_1 -,який долучений в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВ ГУНП від 18 квітня 2021 року, повернутий потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання , та на який ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2021 року був накладений арешт -залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю , та зняти з нього арешт.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1