Справа № 297/1999/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/399/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 вересня 2021 року задоволено погоджене з прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор) клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий) й застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Туреччини, раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Встановлено строк дії ухвали до 01 листопада 2021 року.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 109850 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, покладено такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; - повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; - не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; - утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 03 вересня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення, тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, а також на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 . Окрім того, у клопотанні вказується на те, що інкримінований ОСОБА_13 злочин, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. У клопотанні також вказується на наявність даних у підтвердження ризиків можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, а також вчинення іншого правопорушення, про що також свідчить і відсутність у підозрюваного постійного місця проживання. Тому, слідчий вважає, що застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави не менше 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі внесення якого, покласти на підозрюваного передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 , та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним, а також відсутність у підозрюваного постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом із тим, враховуючи вимоги ст. ст. 182-183 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, серійність вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, слідчий суддя визначив заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка, на переконання слідчого судді, може гарантувати виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірною для нього. Тому, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки відображені в доданих до клопотання доказах відомості свідчать про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 332 КК України. Зазначає, що як слідчий, так і слідчий суддя в обґрунтування передбачених ст. 177 КПК України ризиків послались лише на тяжкість злочину та покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведення вини, що в свою чергу є неприпустимим та суперечить положенням п. п. 3, 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, стверджує, що в ОСОБА_6 відсутні будь-які докази, які вилучені під час обшуків, свідки вже допитані слідчим суддею, інші учасники кримінального провадження не позбавлені можливості повідомити про можливий тиск на них з боку будь-яких осіб, у тому числі й підозрюваного ОСОБА_11 . Посилається і на те, що додані до клопотання матеріали не свідчать про безумовну необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і слідчим та прокурором не доведено що інший, більш м`який, запобіжний захід не буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім може бути запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням ряду додаткових обов`язків. Разом із тим, вказує на те, що при визначенні розміру застави, слідчий суддя не взяв до уваги матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_6 , який не має самостійного доходу, що в свою чергу свідчить про те, що застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непосильною для підозрюваного, зважаючи й на те, що останній перебуває в країні, в якій не проживає постійно. Просить ухвалу скасувати та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний та захисник повідомлені належним чином; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного й від нього не надходило клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги; від адвоката надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія судді задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_12 , його захисник адвокат ОСОБА_5 та перекладач ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом огляду місця події (вилучення мобільних телефонів та особистих речей) від 20.08.2021, протоколами допиту свідків, протоколами впізнання осіб, проведених зі свідками, протоколами впізнання речей, проведених зі свідками, протоколами про адміністративне затримання громадян Туреччини, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 та іншими доказами, на підставі яких 03.09.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_13 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення, до вчинення якого може бути причетний ОСОБА_12 Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , оскільки відображені в доданих до клопотання доказах відомості свідчать про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 332 КК України, колегія суддів відхиляє.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_16 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжке кримінальне правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років) та даними про особу підозрюваного (є громадянином іноземної держави Туреччини, не має постійного місця проживання в Україні) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_12 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_12 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Доводи апеляційної скарги про те, що додані до клопотання матеріали не свідчать про безумовну необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і слідчим та прокурором не доведено що інший, більш м`який, запобіжний захід не буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що спростовуються вищенаведеним.

Як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про доведеність обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в ОСОБА_6 відсутні будь-які докази, які вилучені під час обшуків, свідки вже допитані слідчим суддею, інші учасники кримінального провадження не позбавлені можливості повідомити про можливий тиск на них з боку будь-яких осіб, у тому числі й підозрюваного ОСОБА_11 .

Доводи апеляційної скарги про те, що як слідчий, так і слідчий суддя в обґрунтування передбачених ст. 177 КПК України ризиків послались лише на тяжкість злочину та покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведення вини, що в свою чергу є неприпустимим та суперечить положенням п. п. 3, 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, - апеляційний суд не бере до уваги, враховуючи те, що окрім тяжкості злочину та покарання, яке загрожує підозрюваному, слідчий послався і відповідно слідчий суддя взяв до уваги й дані про особу підозрюваного, зокрема й те, що ОСОБА_12 є громадянином іноземної держави та не має постійного місця проживання в Україні.
Тому, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім може бути запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього ряду додаткових обов`язків.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті вчиняти будь-які з дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України як ризики в кримінальному провадженні, однак, фактичні обставини кримінального правопорушення, характер їх вчинення та тяжкість, а також інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання в Україні та є громадянином іноземної держави, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджання кримінальному провадженню.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, оскільки тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, і обґрунтовано визначив розмір застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 50 прожиткових мінімумів для працездатних особі, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що при визначенні розміру застави, слідчий суддя не взяв до уваги матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_6 , який не має самостійного доходів, що в свою чергу свідчить про те, що застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непосильною для підозрюваного, зважаючи й на те, що останній перебуває в країні, в якій не проживає постійно, - апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено. При цьому, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_13 розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім у разі його внесення для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_12 повідомлений 03.09.2021. Тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, відповідно до ст. 197 КПК України, визначено строк дії ухвали.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується, а сторона захисту, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавила себе можливості надати будь-які докази в підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 вересня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 332 КК України ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 109850 гривень, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: