Номер провадження: 11-сс/813/2108/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
28.12.2021 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2021 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000016,
встановив:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2021 року під час судового розгляду кримінального провадження №0000016, відмовлено у задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про накладення арешту.
Не погоджуючись з рішенням суду представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про арешт майна.

Перевіривши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить про те, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Відповідно до ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
2. (Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019) Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час судового провадження, а визначена особлива процедура апеляційного оскарження ухвал, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав.
З викладеного вбачається, що саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал суду, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.
Отже, зазначені норми кримінального процесуального кодексу України містять вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, в цьому переліку не міститься ухвали про відмову у накладенні арешту на майно, постановленої під час судового розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Враховуючи те, що в апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , просив скасувати ухвалу про відмову у накладенні арешту на майно, яка постановлена під час судового розгляду та, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, приходжу до висновку, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою та повернути її особі, що її подала.

Керуючись статтями392, 399 КПК України,
постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2021 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000016.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2