УХВАЛА

14 липня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків прокурора відділу захисту прав дітей та протидії насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, ?
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків прокурора відділу захисту прав дітей та протидії насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 11.07.2021, в темну пору доби, приблизно, о 23 год 45 хв, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Київ - Чоп, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Дубно, в порушенням вимог пунктів 2.3 б) та 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля, не переконався в тому, що такий маневр не створить небезпеки іншим учасникам руху, поблизу с. Грушвиця Друга, Рівненського району, Рівненської області, перетнувши дорожню розмітку 1.1, перетинати яку забороняється, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткненні із автомобілем ZAZ-Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали тілесні ушкодження у результаті яких загинули на місці події, а інший пасажир вказаного автомобіля малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КН «Рівненська обласна дитяча лікарня».
Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
12.07.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.07.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ч. 4 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події (місця дорожньо-транспортної пригоди), речовими доказами та іншими доказами та матеріалами кримінального провадження.
Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України: існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 не виконуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваний та існують ризики, що останній під час кримінального провадження може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування є те, що вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Обґрунтування ризику щодо незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у кримінальному провадженні являється те, що ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 може отримати інформацію про місця проживання свідків та потерпілих, а тому є ризики щодо незаконного впливу з боку підозрюваного на останніх, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього, одночасно необ`єктивних, показань. У зв`язку з цим, лише перебування ОСОБА_5 під вартою унеможливить спілкування зі свідками та потерпілими.
Наведені обставини свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, тобто підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: з огляду на вказані обставини, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , який міг би забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою неможливо.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що вона являється матір`ю підозрюваного. Зазначила, що ОСОБА_5 звичайна нормальна дитина, закінчив ВУЗ, подобається йому те на що він вчився, він сам в шоці коли приїхали. Про дитину нічого не може сказати. Обіцяє проконтролювати, щоб ОСОБА_5 виконував обов`язки, які покладені при обранні домашнього арешту. ОСОБА_5 потрібно довго лікуватися. Про те, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності нічого не знає.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, свідка, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 12.07.2021 до ЄРДР за № 0000225, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
12.07.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.
Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Вивченням особи ОСОБА_5 , на даний час встановлено, що він не працює та неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 , вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого за ч. 4 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років,, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 10 років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Однак, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людей.
Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, при обранні підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задоволити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 30 днів, а саме до 11 серпня 2021 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 12.07.2021 року.
Визначити строк дії ухвали встановити до 11 серпня 2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_1
Ухвала законної сили не набрала.
"Виготовлено з автоматизованої системи документообігу"

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

___________2021 року