Провадження №1-кп/127/500/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря: ОСОБА_2 ,
обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жорнище, Іллінецького районну, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 10.05.2012 року вироком Гайсинського районного суду ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді чотирьох років, одного місяця позбавлення волі. Звільнений 29.01.2016 року по відбуттю покарання,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000368 від 20.03.2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, для вчинення шахрайських дій, що направлені на заволодіння грошовими коштами громадян, вступив в злочину змову із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.
Реалізовуючи зазначену змову та спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, 20 березня 2021 року, близько 15 год. 52 хв., невстановлений досудовим розслідуванням чоловік зателефонував до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомив, що її син потребує фінансової допомоги, оскільки потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Далі невстановлений чоловік вказав, що вищевказані грошові кошти потрібно буде передати довіреній особі, яка прийде за адресою її проживання, а саме: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_6 в ході телефонної розмови погодилась.
В подальшому, близько 16 год. 30 хв., 20.03.2021, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, реалізовуючи вищевказану злочинну змову, на автомобілі таксі приїхав до місця проживання ОСОБА_6 , вийшов з автомобіля та попрямував до її квартири. Піднявшись до квартири, ОСОБА_4 увійшов всередину та, користуючись тим, що ОСОБА_6 була введена в оману, усвідомивши, що остання є особою похилого віку, отримав від неї грошові кошти в сумі 42000 грн. та залишив приміщення квартири.
В подальшому ОСОБА_4 зник з місця події, а отриманими грошовими коштами разом із невстановленою слідством особою чоловічої статті, розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 42000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, суду пояснив, що його знайомий ОСОБА_7 попросив допомогти товаришу та заїхати у м. Вінницю забрати грошові кошти. Приїхавши у м. Вінницю на власному автомобілі він орендував квартиру, в якій проживав два дні. Йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що потрібно поїхати та забрати кошти за адресою яку він надіслав у повідомленні. Приїхавши за вказаною адресою двері квартири відчинила жінка, якій він повідомив, що його направив до неї її син з метою передачі коштів. Після чого, жінка пішла до однієї з кімнат та передала йому грошові кошти у сумі 42000 грн. Вийшовши з будинку він пішов до банкомату та перерахував частину коштів на номер картки, який йому повідомили в телефонному режимі, решту коштів залишив собі. В подальшому був затриманий працівниками поліції.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди визнав у повному обсязі.
Про вчинене шкодує, у вчиненому розкаюється, просив суд його суворо не карати.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_4 вона не була знайома. 20.03.2021 року, їй на домашній телефон, зателефонував чоловік та повідомив, що її син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. В подальшому на мобільний телефон їй зателефонувала особа, яка представилась її сином, плакала та просила грошові кошти, сказала, що внаслідок даної пригоди постраждала дівчина, яка знаходиться у важкому стані, а тому потрібні кошти, спочатку прозвучала сума 25000 грн. за умови, якщо дівчина виживе, а якщо ні то потрібно 50000 грн. Вона зібрала грошові кошти, які у неї були, а також кошти, які залишила в неї сусідка на зберігання з метою передачі їх особі, яка мала прийти за ними. Продовжуючи розмовляти по телефону, в двері її квартири постукав другий чоловік, який їй повідомив, що він прийшов за грошовими коштами, а також зазначив, що вона має написати розписку. З особою, яка прийшла за коштами вона не спілкувалась, вона зібрала лише 42000 грн., які і віддала невідомому чоловікові. Після того, як він забрав кошти і пішов, вона увімкнула комп`ютер та зателефонувала своєму синові, який повідомив, що це все обман і сказав швидко телефонувати в поліцію, що вона і зробила. Також зазначила, що заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі та просила суд його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює таксистом, 20.03.2021 року на службу таксі надійшов виклик, який він прийняв та приїхавши на нього в машину сів чоловік, яким виявився ОСОБА_4 , якого він возив по декільком адресам та очікував протягом хвилин десяти. Також зазначив, що під час поїздок ОСОБА_4 розмовляв по телефону з невідомим йому чоловіком та повідомляв йому, що не місцевий.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, потерпілої та свідка, дослідження постанови прокурора від 12.05.2021 про виділення матеріалів досудового розслідування (т.1 а.с. 134-138), ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно від 23.03.2021 року (т.1 а.с. 31,32), постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 21.03.2021 року (т.1 а.с. 139-141), квитанції №3217 про прийняття речових доказів від 01.05.2021 року (т.1 а.с. 142), постанови слідчого про поміщення грошових коштів на відповідальне зберігання від 21.03.2021 року (т.1 а.с. 143,144), протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.03.2021 року (т.1 а.с. 148-151), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який раніше судимий (т.1 а.с. 159-161), за місцем проживання характеризується з посередньої сторони (т.1 а.с. 153), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 154-158).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який вину визнав, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення в період непогашеної та незнятої судимості, офіційно не працевлаштований, законного джерела заробітку не має, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження слід зарахувати у строк покарання з моменту затримання 21.03.2021 по день набрання вироком законної сили.
З метою забезпечення виконання вироку суду запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів, з дня оголошення вироку.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речові докази.
Крім того, потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями майнової шкоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; положень ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Суд, вирішуючи в порядку передбаченому ст. ст. 128, 129 КПК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення з останнього 42000 гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди, який визнаний ОСОБА_4 в повному обсязі, та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_4 слід стягнути на користь потерпілої завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 21 209 грн.
Керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 174, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду в кримінальному провадженні зарахувати у строк покарання з 21.03.2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів, з 07.10.2021 до 05.12.2021.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/7039/21 від 23.03.2021 року скасувати.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази в кримінальному провадженні:
- мобільний телефон марки «ХІОМІ REDMI», мобільний телефон марки «Samsung GalaxyA02» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , в якому знаходилась сім-карта НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «ERGO» в чорному корпусі імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 , дві упаковки від стартових пакетів «Vodafon», мобільний телефон марки «NOMI» імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 в якому знаходиться сім карта НОМЕР_9 , фрагменти від стартового пакета номер , чоловічу куртку чорного кольору «KASIQI», після набуття вироком законної сили повернути власникові ОСОБА_4 .
Грошові кошти, які поміщені на відповідальне зберігання, на підставі постанови слідчого (т. 1 а.с. 143, 144), а саме:
- 200 доларів США купюрами по 100 доларів, після набуття виром законної сили повернути власникові ОСОБА_4 ;
- 2 купюри номіналом по 500 грн., 97 купюр номіналом по 200 грн., 3 купюри номіналом 100 грн., 3 купюри номіналом по 20 грн., 2 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом по 5 грн., 1 купюра номіналом по 2 грн. та 4 купюри номіналом по 1 грн., загальна сума 20791 грн., після набуття вироком законної сили повернути ОСОБА_6 .
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 209 гривень у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: