Справа № 357/2048/22
У Х В А Л А

28 березня 2022 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у дистанційному режимі відеоконференції з використанням системи Easycon з адвокатом ОСОБА_3 клопотання, прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000973 від 07.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України про продовдження строку тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Розалівка Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)
УСТАНОВИВ:
До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на 60 діб.
В обгрунтування клопотання прокурор посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, також на те, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати та на неможливість закінчення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовує тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, не має зареєстрованого місця проживання на території Київської області, не має постійного місця роботи, не навчається, не має на утримання непрацездатних, недієздатних, малолітніх або неповнолітніх осіб, не має держаних нагород, офіційно не працює та не навчається. Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено військовий стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. З огляду на активні бойові дії на території Київської області та на майже всій території України, намагань масового прориву кордонів з боку агресорів, підозрюваний матиме реальну ухилитись від правосуддя з метою уникнення відповідальності за діяння, в яких обгрунтовано підозрюється. Вказаний ризик також підтверджується тим, що останній під час підготовки та безпосереднього вчинення кримінального правопорушення використовував засоби маскування (маски), закриті групи мобільного зв`язку, з місця вчинення кримінального правопорушення виїхав за межі його вчинення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 не будучи ізольованим від суспільства з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто вчинити передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтовує тим, що органом досудового розслідування не встановлено на даний час місцезнаходження ємкостей в яких перебувала паливно-мастильна речовина, що стала причиною загоряння, не встановлено та не перевірено місце придбання паливно-мастильної речовини.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка та іншого підозрюваного обгрунтовує тим, що підозрюваному ОСОБА_5 особисто знайомий інший підозрюваний ОСОБА_7 , та який вчиняв кримінальне правопорушення у співучасті з ОСОБА_5 , відомі анкетні дані, місце проживання свідків, відомості про яких містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій, копії яких йому було вручено разом з клопотання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим підозрюваний може шляхом погроз, підкупу та залякування впливати на цих осіб і примушувати змінювати надані ними показання, або давати неправдиві показання, іншим чином незаконно на них впливати. Разом з тим, на даний час не проведені судова будівельно-технічна експертиза, додаткова судова автотоварознавча експертиза, призначені з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження, у зв`язку з чим підозрюваний може здійснювати вплив на експертів, які проводять такі експертизу, зокрема і шляхом підкупу та залякування.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 має велике коло друзів, родичів, знайомих, яких може вмовити давати покази з приводу його непричетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, таким чином намагатися створити собі алібі.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, джерел для існування, окрім як доходів від злочинної діяльності не має, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення. Необхідно взяти до уваги той факт, що на території України, мають місце факти мародерства, а тому враховуючи майновий стан підозрюваного, відсутність джерел до існування, останній може продовжити свою злочинну діяльність з метою наживи.

09.03.2022 прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи введений в країні воєний стан, можливість доставки підозрюваного та забезпечення надання сторонам кримінального провадження матеріалів досудового розслідування для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України, в ході якого строки досудового розслідування призупиняються, є необхідність у продовжені строку запобіжного заходу не менш як на 60 діб.

Позиції сторін.
Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому обставин та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що наразі матеріали кримінального провадження знаходяться у м. Ірпінь, де проводяться бойові дії, тому доступу до самих матеріалів кримінального провадження немає. Оскільки у кримінальному провадженні необхідно завершити слідчі дії також виконати вимоги ст. 290 КПК України, зокрема ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, тобто неможливо закінчити кримінальне провадження, тому існує необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного зважаючи на встановлені ризики.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на його формальність. Вказав на те, що після отримання 09.03.2022 повідомлення про завершення кримінального провадження та відкриття матеріалів досудового розслідування він особисто звертався до слідчого із клопотанням про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, однак на даний час таке його клопотання не розглянуто. Вважає що навіть такі виняткові обставини як проведення бойових дій за місцезнаходженням матеріалів кримінального провадження (м. Ірпінь Київської області) та відсутність фізичної можливості надати доступ до матеріалів кримінального провадження не може бути підставою для утримання особи під вартою. При цьому зазначив, що ризики вказані прокурором у клопотанні є необгрунтованими та не існують. Його підзахисний не має наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, які перебували на території м. Ірпеня, зважаючи на те, що там проводяться бойові дії, взагалі неможливо, більше того, після повідомлення про завершення досудового розслідування слідчі дії проводити також неможливо.

У зв`язку з веденням на території України воєного стану підозрюваний ОСОБА_5 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в судове засідання не доставлений. З урахуванням ескалації ситуації в межах Київської області забезпечити доставку підозрюваного до приміщення суду особисто, створюватиме небезпеку не лише його життю та здоров`ю, а й життю та здоров`ю співробітників конвою. Крім того, згідно телефонограми відповідальної особи ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з військовими діями, що проходять на околицях міста Києва, у місті постійно лунають повітряні тривоги та відсутній стабільний інтернет зв`язок, тому відсутня технічна можливість забезпечити участь підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні в дистанційному режимі (відеоконференції) між Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Так, 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєний стан строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєного стану в Україні з 26.03.2022 ще на 30 діб.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєного стану» у період воєного стану не можуть бути припинені повноваження …судів….

Відповідно до ст. 12-2 Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Як наголосила Рада суддів України у рішенні № 9 від 24.02.2022 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, навіть в умовах воєного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені. Відповідно до п. 7 рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи суддів в умовах воєного стану рекомендовано вважати за неможливе відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства.

Таким чином розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відноситься до невідкладних питань, розгляд яких наразі неприпустимо відкладати.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), які в даному випадку перевалюють, що є визначальним, а також такі об`єктивні обставини як введення на території України Указом Президента воєного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з урахуванням ескалації ситуації в межах Київської області, з урахуванням думки присутніх, як виняток, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

Такий висновок слідчого судді узгоджується із рекомендаціями, наданими Верховним судом у листі від 03.03.2022 щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєного стану.

Мотиви слідчого судді.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані на обгрунтування клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею враховано також п.8, 9 рекомендацій Верховного суду, надані у листі від 03.03.2022 щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєного стану про те, що у разі коли територіальну підслідність кримінальних правопорушень на стадії досудового розслідування змінено, а матеріали кримінальних проваджень через воєнні дії не було передано або передано не в повному обсязі, оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. При розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру). Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування 0000973 від 07.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

29.10.2021 ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 близько 03:06 год 07.10.2021, маючи умисел на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, на автомобілі «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який не був обізнаний про їх спільні злочинні наміри, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де вийшли з автомобілю та пішки направилися до будинку АДРЕСА_4 , тримаючи при собі у руках по одній пляшці із заздалегідь заготовленою для пришвидшення процесу загоряння речовиною, хімічний склад якої на даний час досудовим слідством не встановлений, з метою використання її як засобу для вчинення злочину.

У подальшому, близько 03:52 год цього ж дня ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, переліз через паркан будинку АДРЕСА_4 , проникнувши на територію зазначеного домоволодіння, та з метою забезпечення ОСОБА_5 вільного доступу до подвір?я відкрив зсередини хвіртку, через яку останній тримаючи при собі у руках пляшки із заздалегідь заготовленою для пришвидшення процесу загоряння речовиною, хімічний склад якої на даний час досудовим слідством не встановлений, з метою використання її як засобу для вчинення злочину, також проник на територію вказаного домоволодіння, передавши одну із цих пляшок ОСОБА_7 .

Перебуваючи в той же час на подвір?ї будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілим майнової шкоди, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, тримаючи при собі у руках пляшки із заздалегідь заготовленою для пришвидшення процесу загоряння речовиною, хімічний склад якої на даний час досудовим слідством не встановлений, з метою використання її як засобу для вчинення злочину, підійшли до належного ОСОБА_9 гаражного приміщення, розташованого на території цього домоволодіння, в якому знаходилися автомобілі марки «BMW X4» 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , «Toyota Land Cruiser Prado», 2020 року виску, д.н.з. НОМЕР_4 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «БЕСТЛІЗІНГ» (), та шляхом відкриття дверей проникли до гаражу.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, близько 03:53 год 07.10.2021 ОСОБА_5 , перебуваючи всередині гаражного приміщення, що на території домоволодіння АДРЕСА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілим майнової шкоди, розлив заздалегідь заготовлену речовину, хімічний склад якої на даний час досудовим слідством не встановлений, яку підпалив для пришвидшення процесу загоряння.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, вибігши до вул. Київської у м. Ірпінь, звідки на автомобілі «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_5 , водій якого не був обізнаний про їх спільні злочинні наміри, поїхали в АДРЕСА_5 .

У результаті спільних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 автомобілі марки «BMW X4» 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_4 , гаражне приміщення, що на території домоволодіння АДРЕСА_4 було пошкоджено шляхом підпалу, потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ТОВ «БЕСТЛІЗІНГ» () заподіяно майнову шкоду.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України умисне пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.

29.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчинені ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Щодо обгрунтованості підозри.
У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 07.10.2021 за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого виявлено та зафіксовано пошкоджені вогнем гаражне приміщення та два автомобілі, які в ньому знаходилися, вилучено пожежне сміття, змиви з дверних ручок автомобілів та засову металевих воріт; актом про пожежу від 07.10.2021, з якого вбачається, що о 03:55 год за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено пожежу, в результаті якої знищено покрівлю та перекриття, внутрішнє оздоблення стін гаражу, газовий котел, сауна з обладнанням, туалет з душем, електричні ролетні ворота, автомобілі «BMW X4» та «Toyota Land Cruiser Prado»; звітом про причину виникнення пожежі від 07.10.2021, згідно якого причиною пожежі є занесення стороннього джерела запалення ззовні невстановленою особою; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 07.10.2021, яка повідомила, що 07.10.2021 близько 04:00 год вона прокинулась від звуку, схожого на вибух, побачивши що частина будинку, в якій вони мешкають зі своєю сім`єю, а також гараж палають, остання почала будити членів сім`ї. Вибігши на двір потерпіла виявила, що два транспортні засоби «BMW X4» та «Toyota Land Cruiser Prado», які знаходилися у палаючому гаражі, повністю згоріли. Потерпіла зазначила, також, що внаслідок пожежі згоріла частина житлового будинку в якому вони мешкали, гараж та 2 автомобілі; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.10.2021; протоколом огляду предмету від 11.10.2021, в якому досліджено та зафіксовано зміст носія інформації з відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених на місці події та шляхах підходу до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.10.2021; протоколом огляду предмету від 19.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 21.10.2021; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2021, в ході якого зафіксовано, що свідок ОСОБА_16 впізнав на фото №1, на якому зображений ОСОБА_7 особу, яку він підвозив 07.10.2021 з с. Юрівка до будинку по АДРЕСА_5 ; листом ФОП ОСОБА_17 №1014/10/21 від 22.10.2021, в якому зазначено інформацію з бази даних диспетчерської служби «TAXI838» про замовлення, які були створені з абонентського номеру НОМЕР_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 22.10.2021; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2021, в ході якого зафіксовано, що свідок ОСОБА_18 впізнав на фото №1, на якому зображений ОСОБА_7 особу, яку він 07.10.2021 близько 03:45 год. бачив з баклашкою в руках біля будинку по АДРЕСА_6 , та як останній залазив з нею не територію домоволодіння, після чого сталося загоряння; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2021, в ході якого зафіксовано, що свідок ОСОБА_18 впізнав на фото №2, на якому зображений ОСОБА_5 особу, яку він 07.10.2021 близько 03:45 год. бачив з баклашкою в руках, та як останній залазив з нею не територію домоволодіння, після чого сталося загоряння; протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2021 зі свідком ОСОБА_18 , під час якого було перевірено показання останнього та відтворено обстановку та обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду предметів від 23.10.2021, в яких досліджено та зафіксовано зміст носія інформації з відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених на місці події та шляхах підходу до нього, зокрема, як 06.10.2021 та 07.10.2021 двоє чоловіків помічені біля місця події, а також зафіксовано як вони приїжджають та від?їжджають з місця події на таксі; протоколом обшуку від 28.10.2021 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; протоколом огляду документів від 29.11.2021, під час якого оглянуто документи в електронному вигляді, які містяться в пам?яті мобільних терміналів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 29.11.2021 №СЕ-19/111-21/48875-АВ, відповідно до якого середня ринкова ціна автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», номер кузова НОМЕР_7 , 2020 року випуску, станом на 07.10.2021 становить 1 248 990,00 грн; висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 29.11.2021 №СЕ-19/111-21/48873-АВ, згідно якого середня ринкова ціна автомобіля «BMW X4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , станом на 07.10.2021 становить 793 140,00 грн; висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 10.01.2022 №СЕ-19/111-21/54599-ПТ, відповідно до якого осередок пожежі знаходився всередині будівлі гаражу, а саме в місці розташування автомобілів. Причиною виникнення пожежі є займання горючої рідини в зоні осередку пожежі, внаслідок дії не неї вогневого джерела запалювання (вогонь запальнички). Джерелом запалювання, що зумовило займання горючого середовища в осередку пожежі, було вогневе джерело (вогонь запальнички), занесене у горючу рідину.

Наявність ризиків та їх обгрунтованість.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено військовий стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєного стану в Україні з 26.03.2022 ще на 30 діб. З огляду на активні бойові дії на території Київської області та на інших територіях України, намагань масового прориву кордонів з боку агресорів, підозрюваний матиме реальну ухилитись від правосуддя з метою уникнення відповідальності за діяння, в яких обгрунтовано підозрюється. Вказаний ризик також підтверджується тим, що останній під час підготовки та безпосереднього вчинення кримінального правопорушення використовував засоби маскування (маски), закриті групи мобільного зв`язку, з місця вчинення кримінального правопорушення виїхав за межі його вчинення.

Поряд з тим, слідчий суддя погоджується з думкою сторони захисту та вважає необгрунтованими доводи прокурора про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами та відхиляє їх як недоведенні.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; вчинення іншого кримінального правопорушення документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановленого ризику та такий, що виправдовуєь обмеження свободи фізичної особи.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 неодружений, утриманців не має, непрацюючий, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий. Даних про неможливість утримуватись в умовах СІЗО слідчому судді не надано.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначеного ризику та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження строку тримання під вартою. Непродовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи застосування більш м`якого запобіжного заходу перешкодить завданням кримінального судочинства, встановленню істини у справі та прийняття остаточного кінцевого рішення у провадженні у розумні строки.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності ( п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Строк досудового розслідування, відповідно до ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу; при цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частиною четвертою статті 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Отже, обвинувальний акт, як процесуальне рішення прокурора (в даному випадку), повинен бути складений у строки досудового розслідування.

Саме направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні є датою, якою закінчується досудове розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно ч. 10 вказаної статті, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

29.10.2021 ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2021, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був неодноразово продовжений, останній раз ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2022 продовжено строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 29.03.2022.

26.01.2022 ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 29.03.2022.

В судовому засіданні встановлено, що прокурор, виконуючи вимоги ст. 290 КПК України, 09.03.2022 повідомив стороні захисту підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_3 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Наразі з об`єктивних причин (перебування матеріалів кримінального провадження в зоні проведення бойових дій) ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування не розпочато.

Частиною 3 ст. 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Проте, враховуючи, що 09.03.2022 стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування, отже строки досудового розслідування є зупиненими. Отже, залишок строку досудового розслідування становить 20 днів.

Таким чином, в силу норм п. 5 ч. 1 ст. 3 та ст. 219 КПК України досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у зв`язку з тим, що здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України - ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, на виконання яких строки досудового розслідування не поширюються.

Частиною 3 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

В той час питання співвідношення понять завершення - закінчення досудового розслідування виникає під час продовження строку тримання під вартою. Адже п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України встановлює додаткову вимогу до клопотання про продовження строку тримання під вартою. Таке клопотання, крім загальних відомостей, повинно містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Разом із тим чинний кримінальний процесуальний закон не деталізує особливості продовження тримання під вартою під час виконання вимог статті 290 КПК України, тобто в період між завершенням та закінченням досудового розслідування, який може тривати місяцями.

Стороною обвинувачення доведена наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до сплину строку дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме необхідності ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, вирішення можливих клопотань сторони захисту під час ознайомлення з ними, складання, затвердження обвинувального акту, скерування його до суду.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, що виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора грунтується на вимогах закону тому підлягає до часткового задоволення шляхом продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування на 20 днів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.183, 184, 193, 194, 199, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000973, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Продовжити раніше обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на 20 днів, у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.04.2022 включно.
Строк дії ухвали до 16.04.2022 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 31.03.2022 о 09-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_19