Дата документу 24.12.2021
Справа № 334/742/19
Провадження № 1-кп/334/203/21
ВИРОК
24 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
05 жовтня 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу палацу культури ВАТ «Запоріжтрасформатор», який розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Сергія Синенка, будинок № 14, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, на підґрунті раптово виниклого словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь приготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості, а саме ножа, який тримаючи у правій руці, знаходячись обличчям до потерпілого, наніс останньому один удар в область лівої частини грудної клітини, чим спричинив останньому проникаюче поранення лівої грудної та черевної порожнини з наскрізними ушкодженнями нижньої долі лівої легені, діафрагми, з ушкодженням жирового присінка серця, селезінки з послідуючим її видаленням, скупченням крові в лівій плевральній та черевній порожнинах (об`ємом по 200 мл), які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, не визнав, вважає, що він захищався та пояснив, що 05.10.2018 року десь о 19 годині вечора, він повертався зі своїм товаришем ОСОБА_9 з роботи, в районі БК ЗТЗ, за ними шли 3 чоловіка, та ліхтар на велосипеді одного з них, а саме ОСОБА_10 , сліпив дуже сильно, тому він попросив виключити ліхтар. ОСОБА_10 поставив велосипед та підійшов до нього. ОСОБА_10 поставив йому підніжку, від чого він упав на землю, ОСОБА_10 сів на нього та став душити. Оскільки йому не було чим дихати, він дістав розкладний ніж з лівого карману і вдарив ОСОБА_10 в ліву частину ноги. Той його відпустив зразу і вони піднялися з землі. Тоді підійшов ОСОБА_11 та вдарив його в обличчя кулаком, а він переклав ніж в праву руку та ударив ОСОБА_11 ножем в лівій бік. ОСОБА_10 більше на нього не нападав, ОСОБА_11 не просив про допомогу. Та вони потім розбіглися, ОСОБА_11 побіг, а ОСОБА_10 стояв біля велосипеда. Він поклав ніж та став чекати поліцію. Хто викликав швидку допомогу та поліцію він не знає. Швидка забрала ОСОБА_11 і ОСОБА_10 в лікарню, а він та Перерва поїхали в поліцію. Він добровільно віддав ніж та одяг працівникам поліції. Він також лікувався у лікарні 1 місяць, у нього був перелом щелепи. Також підтвердив, що в той день він вживав пиво, та вважає, що саме він оборонявся. Перерва в конфлікт не втручався, з його слів, він вважав, що обвинувачений розбереться сам.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, його винуватість у скоєному злочині, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, які є належними та допустимими, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що в той день, 05.10.2018 року приблизно після 17 години, він у своєму офісі зустрівся зі знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обговорити план на туристичну поїздку, яка була запланована на ранок, алкоголь вони не вживали. Поспілкувавшись в 19.00 по вул.. ОСОБА_13 пішли в сторону БК ЗТЗ. ОСОБА_10 був з велосипедом, у нього на рулі горіла велосипедна фара. Перед ними шли два чоловіка метрів за 15 метрів. Один з них, а саме ОСОБА_14 став кричати виключіть фару, потім вони розвернулися та пішли на них, тому ОСОБА_10 поставив велосипед та підготувався їх зустріти. ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_10 та став махати руками. ОСОБА_10 зробив підсікання, та поклав його на асфальт та запитав, чи заспокоївся той. Так відбулося два рази. Він та ОСОБА_15 в конфлікт не вмішувалися. Коли ОСОБА_10 відпустив знову ОСОБА_14 , той разом з товаришем напали на ОСОБА_10 та поклали його на землю. В цей час потерпілий вирішив відтягнути ОСОБА_14 від ОСОБА_10 та потягнув його за куртку. Коли він відтягнув його від ОСОБА_10 , той вдарив його в ліву сторону. Спочатку потерпілий подумав, що той його вдарив кулаком, однак йому стало тяжко дихати, та він побачив, що він в крові. Що в руках ОСОБА_14 є ніж, він не бачив, тому він і став його відтягувати від ОСОБА_10 . Він є інвалідом по зору, тому не міг бачити в руках ОСОБА_14 ніж. Будь яких ударів ОСОБА_14 він не наносив. ОСОБА_14 розвернувся та став втікати на іншу сторону, ОСОБА_10 став утримати іншого, ОСОБА_15 став викликати поліцію. Молоді люди які підійшли в цей час, сказали, що вони його зараз піймають. Він в цей час вирішив іти до лікарні, для надання допомоги, однак його наздогнав молодий хлопець та сказав вертайтесь, там вже приїхала поліція та швидка допомога. Коли він повернувся, вже приїхала поліція, ОСОБА_14 був вже в кайданках, рядом лежав ніж. Були дві швидкі допомоги, одна забрала його, інша ОСОБА_10 . В лікарні прийшов до тями уже в реанімації, було проведено ряд операцій, йому видалили селезінку. Він є інвалідом 2 групи, має інвалідність по зору, намагався запобігти бійці та намагався відтягнути ОСОБА_14 . Будь яких тілесних ушкоджень він ОСОБА_14 не наносив.
- показами свідка ОСОБА_16 , який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що 05.10.2018 року після 19 години, він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , шли по вул.. С. ОСОБА_17 в район БК ЗТЗ. Він був з велосипедом, метрів за 15 попереду них шли двоє хлопців. ОСОБА_18 пішов не нього, закинув сумку за плече та став махати руками, він перехватив його руку, зробив підсікання та поклав його асфальт, щоб він заспокоївся. ОСОБА_14 знову підвівся та став розмахувати руками, він знову перехватив його руку та поклав на асфальт та тримав. Коли ОСОБА_14 заспокоївся, він відпустив його та розвернувся від нього. В цей час отримав удар в стегно ноги та впав, ОСОБА_14 сів на ногу йому та став бити його по голові, Перерва також допомагав. Він схватив їх обох за сумки та притягнув до себе та утримував, що перешкоджало їм наносити удари. В цей час побачив силует ОСОБА_11 , який став стягувати ОСОБА_14 з нього. Тоді він зміг скинути ОСОБА_9 , який сидів на ньому та зміг піднятися, та побачив, що ОСОБА_14 наніс удар ОСОБА_11 та став втікати. В цей час він побачив, що в руках у ОСОБА_14 був ніж, який він кинув та побіг через дорогу. У ОСОБА_11 він побачив на світлому светрі темну пляму. Він крикнув всім, що у обвинуваченого ніж. Перерва підбіг та схопив ножа, тому він вдарив його по руці та вибив ножа, однак став удержувати ОСОБА_9 та не відпускати його. ОСОБА_11 держався за бік, сказав, що йому погано та пішов. В цей час ОСОБА_15 повідомив, що вже викликав поліцію, а молодий чоловік, повідомив, що вже викликав швидку допомогу. Також в цей час, через дорогу троє хлопців вели ОСОБА_14 , він падав, вони йому завдали декілька тусанів. Зразу під`їхали два автомобіля поліції, також під`їхали дві швидкі допомоги, стала надавати йому допомогу. ОСОБА_11 побігли шукати хлопці, та один із них привів його до швидкої. Малахова забрала швидка допомога та повезли в 5 лікарню. Йому також запропонували їхати до лікарні, вже в лікарні у нього також виявили перелом руки, та він місяць ходив в гіпсу. В лікарні він вже взнав, що ОСОБА_11 зробили операцію. Також в 5 лікарні взнав, що ОСОБА_18 також звернувся до лікарні, та у нього виявлено перелом щелепи. Він також подавав заяву в поліцію, щодо скоєного відносно нього кримінального правопорушення, однак, що з даним кримінальним провадженням зараз йому не відомо.
- показами свідка ОСОБА_19 , який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що 05.10.2018 року, він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , зустрілися обговорити туристичну поїздку. Після 19 години шли додому, ОСОБА_21 котив велосипед, в районі БК ЗТЗ, перед ними метрів за 10 шли двоє чоловіків. Один із них повернувся та сказав у грубій формі виключити ліхтарик на велосипеді, потім став погрожувати. Інший чоловік більш кремезний не вмішувався. Потім менший чоловік підійшов до ОСОБА_22 , вони схопили один одного за одяг, ОСОБА_21 зробив підсікання та поклав його на землю, та запитав чи інцидент вичерпаний. Після цього ОСОБА_21 піднявся та відпустив обвинуваченого, однак ці чоловіки разом кинулися на ОСОБА_22 . ОСОБА_11 став відтягувати ОСОБА_14 від ОСОБА_10 та відтягнув в сторону. ОСОБА_21 встав, у нього була рана на нозі, бігла кров. В цей час він побачив, що ОСОБА_14 відскочив від ОСОБА_11 , у якого на світлому светрі появилася темна пляма. Свідок став викликати поліцію, в цей час ОСОБА_14 перебіг на іншу сторону та кинув ніж. ОСОБА_21 тримав іншого чоловіка, та не відпускав його до приїзду поліції. ОСОБА_11 став йти до зупинки сказав, що йому дуже погано, його ударили ножем. В цей час незнайомий чоловік повідомив, що він вже викликав швидку допомогу. Четверо молодих хлопців, сказали, що допоможуть затримати ОСОБА_14 . Він побіг шукати ОСОБА_11 , однак не знайшов та повернувся на місце. В цей час приїхала поліція, швидка допомога, хтось з молодих хлопців знайшов та повернув ОСОБА_11 . Поліція затримала ОСОБА_14 , швидка допомога забрала ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , його опитала поліція, що і як відбувалося.
Протоколом огляду місця події від 05.10.2018 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого було оглянуто асфальтовану ділянку приблизного розміру 5/3,5 метрів на проїзній частині дороги, а саме навпроти входу в БК ЗТР по вул. Сергія Синенка, 12 в м. Запоріжжя, на відстані 3 х метрів виявлено предмет похожий на розкладний ніж з нашаруванням РБК та на відстані 3,5 метрів від виявленого предмету схожого на ніж, виявлено сліди РБК на асфальті розміром 14*14 см. Також було вилучено предмету схожий на ніж, та сліди РБК. (т.1 а.с. 199-203)
Протоколом огляду місця події від 06.10.2018 відповідно до якого ОСОБА_5 добровільно видав вдягнену на нього жилетку чорного кольору та джинси синього кольору з плямами білого кольору. (т.1 а.с. 164-165)
Протоколом огляду місця події від 06.10.2018 року, відповідно до якого в приміщенні 5 лікарні швидкої допомого в присутності понятих та за участю ОСОБА_23 були оглянуті особисті речі ОСОБА_7 та вилучені кросівки, джинси синього кольору з нашаруванням РБК, труси, куртка сіра з нашаруванням РБК, кофта з нашаруванням РБК. (т.1 а.с. 123-124)
Заявою ОСОБА_7 про залучення його до провадження як потерпілого. (т.1 а.с. 125)
Ухвалою слідчого судді від 21.11.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизу та встановити належність зразків крові потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с. 117)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.11.2018 р. у потерпілого ОСОБА_7 слідів пальців рук. (т.1 а.с. 139)
Протоколом отримання зразків слідів пальців рук для експертизи від 21.11.2018 у потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с. 140)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.11.2018 р. у потерпілого ОСОБА_7 зразки букальних клітин з ротової порожнини. (т.1 а.с. 141)
Протоколом отримання зразків букальних клітин з ротової порожнини для експертизи від 21.11.2018 у потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с. 142)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 20.11.2018 р. у потерпілого ОСОБА_7 зразків крові. (т.1 а.с. 143)
Протоколом отримання зразків крові для експертизи від 22.11.2018 у потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с144)
Висновком експерта №2523 від 28.11.2018 року судово-медичної експертизи, відповідно до якого рідка кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.» (а.с. 118-119)
Ухвалою слідчого судді від 21.11.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизи, та встановити належність зразків крові підозрюваного ОСОБА_5 (т.1 а.с. 108)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 06.10.2018 р. у ОСОБА_5 змиви з обох рук. (т.1 а.с. 166)
Протоколом отримання зразків для експертизи від 06.10.2018 змиви з обох рук у ОСОБА_5 (т.1 а.с.167)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 20.11.2018 р. у підозрюваного ОСОБА_5 зразків крові. (т.1 а.с. 168)
Протоколом отримання зразків крові для експертизи від 20.11.2018 у підозрюваного ОСОБА_5 (т.1 а.с.169)
Висновком експерта №2525 від 28.11.2018 року судово-медичної експертизи, відповідно до якої рідка кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВ0. (т.1 а.с. 109-110)
Ухвалою слідчого судді від 21.11.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизу та встановити належність зразків крові свідка ОСОБА_16 (т.1 а.с.111)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.11.2018 р. у свідка ОСОБА_16 слідів пальців рук. (т.1 а.с. 148)
Протоколом отримання зразків слідів пальців рук для експертизи від 21.11.2018 у свідка ОСОБА_16 (т.1 а.с.149)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.11.2018 р. у свідка ОСОБА_16 зразки букальних клітин з ротової порожнини. (т.1 а.с. 150)
Протоколом отримання зразків букальних клітин з ротової порожнини для експертизи від 21.11.2018 у свідка ОСОБА_16 (т.1 а.с. 151)
Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 20.11.2018 р. у свідка ОСОБА_16 зразків крові. (т.1 а.с. 152)
Протоколом отримання зразків крові для експертизи від 21.11.2018 у свідка ОСОБА_16 (т.1 а.с. 153)
Висновок експерта №2524 від 28.11.2018 року судово-медичної експертизи, відповідно до якої рідка кров ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВ0. (т.1 а.с. 112)
Ухвалою слідчого судді від 21.11.2018 року про призначення судово-імунологічної експертизи. (т.1 а.с. 113)
Висновок експерта №2527 від 10.12.2018 року судово-медичної експертизи, відповідно до якої згідно «Висновку експерта» від 28.11.2018 року №2523 «Рідка кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.»
Згідно «Висновку експерта» від 28.11.2018 року №2525 «Рідка кров ОСОБА_5 , 05.06.1982 року, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.»
Згідно «Висновку експерта» від 28.11.2018 року №2524 «Рідка кров ОСОБА_16 , 10.02.1960 року, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.»
В змивах: на марлевий тампон І (об`єкт №1), на марлевий тампон II (об`єкт №2), вилучених з місця події, встановлена наявність крові людини та виявлений антиген В. Такий результат не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, в тому числі від ОСОБА_7 та (або) ОСОБА_5 , при наявності у останнього, на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею. Походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_16 виключається. (т.1 а.с. 114-116)
Ухвалою слідчого судді від 30.10.2018 року про призначення судово-медичної експертизи. (т.1 а.с. 130)
Висновком експерта №1371 від 03.12.2018 року судово-медичної експертизи, ОСОБА_7 , 1961 р.н., відповідно до якої проникаюче поранення лівої грудної та черевної порожнин з наскрізними ушкодженнями нижньої долі лівої легені, діафрагми, з ушкодженнями жирового присінка серця, селезінки з послідуючим її видаленням, скупченням крові в лівій плевральній та черевній порожнинах (об`ємом по 200 мл) у гр. ОСОБА_7 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1., п.2.1.1.а., п.2.1.3.й.,к.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»).
Дані тілесні ушкодження утворилися від дії предмету, що володіє колючо-ріжучими властивостями, на що вказує переважання глибини ранового каналу над довжиною шкірної рани.
Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному оглянутим і наданій медичній документації. (т.1 а.с. 131-135)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2018 року потерпілий ОСОБА_7 впізнав чоловіка, який 05.10.2018 поблизу БК «ЗТР» наніс йому ножове поранення, та вказав, що впізнає чоловіка на фото №1 ( ОСОБА_5 ). (т.1 а.с. 136-138)
Протоколом для пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2018 року свідок ОСОБА_16 впізнав чоловіка на фото №3 ( ОСОБА_5 ), який 05.10.2018 поблизу БК «ЗТР» спричинив тілесні ушкодження. (т.1 а.с. 145-147)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_7 з DVD-R диском, який було оглянуто в судовому засіданні. (т.1 а.с. 191-195)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , з флеш носієм, який було оглянуто в судовому засіданні. (т.1 а.с. 204-207)
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ( т.1 а.с. 162)
Постановою про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 10.01.2018 , відповідно до якої предмет схожий на ніж, 2 змиви речовини бурого кольору, кросівки, джинси синього кольору з нашаруванням РБК, труси, куртка, кофта, жилет, джинси, передано на відповідальне зберігання до камери схову Дніпрвського ВП ГУНП в Запорізькій області. (т.1 а.с. 120-122
Також судом було допитано свідка ОСОБА_24 , який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2018 року вони з ОСОБА_14 працювали на дачному кооперативі. Після роботи разом йшли на зупинку, перейшли на сторону БК ЗТЗ. За 5-7 метрів за нами шли троє мужчин, чули їх розмову. Коли обернулися побачили, що світить ліхтар на велосипеді та ОСОБА_14 попросив їх виключити. Вони обігнали їх, один із них поставив велосипед на підніжку і пішов до ОСОБА_25 . Схватив його за одяг, зробив підсікання та поклав ОСОБА_25 на землю, та сів зверху на нього. Двоє інших, пробували підійти до них, однак він їх стримував та не допускав, сказав, що хай самі розберуться. Чув, що ОСОБА_25 казав, що він вже все зрозумів, хватить вже, відпусти. Потім бачив, що ОСОБА_10 піднявся і держався за ногу. Та зразу пішов у його сторону, схватив його та не відпускав. Де був ОСОБА_14 в цей час, та що він робив він не бачив. ОСОБА_10 схватив його за куртку та хотів зробити йому підсікання, однак у ОСОБА_10 нічого не вийшло. ОСОБА_10 завалився і потягнув за собою і його, так вони вдвох опинилися на землі. ОСОБА_10 лежав внизу, а на ньому зверху лежав він. Коли став на коліно, побачив, що ОСОБА_14 вдарили по обличчю, від якого він відлетів, та це на його думку був потерпілий. Де в цей час був третій чоловік, він не знає, бо дивився тільки за ОСОБА_14 . Потім вже потерпілий став кричати, що його порізали. Поки вони з ОСОБА_10 ще потягалися, він піднявся і побачив, що потерпілий тримається за бік. Також потім там були присутні інші сторонні люди. Хто викликав поліцію та швидку допомогу йому не відомо. Приїхала поліція, затримали ОСОБА_14 , та посадили в машину. Швидка допомога надавала ОСОБА_10 допомогу, двох інших не було, потім привели і потерпілого. Алкогольні напої вони з ОСОБА_14 вживали, випили по 1 пляшці пива. Також підтвердив, що він знав, що у ОСОБА_14 є ніж, яким той користувався.
Крім цього в судовому засіданні були досліджені і інші експертизи, але при їх дослідженні було встановлено, що вони будь якого доказового характеру стосовного вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 в собі не містять, а отже суд не приймає їх до уваги у якості доказів, а саме:
Постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 06.10.2018 р. у свідка ОСОБА_24 змиви з обох рук. (т.1 а.с. 155)
Протокол отримання зразків для експертизи від 06.10.2018 змивів з правої та лівої руки у свідка ОСОБА_24 (т.1 а.с. 156)
Постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.11.2018 р. у свідка ОСОБА_24 слідів пальців рук. (т.1 а.с. 157)
Протокол отримання зразків слідів пальців рук для експертизи від 20.11.2018 у свідка ОСОБА_24 (т.1 а.с.158)
Постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.11.2018 р. у свідка ОСОБА_24 зразків слини. (т.1 а.с. 159)
Протокол отримання зразків букальних частин для експертизи від 20.11.2018 у свідка ОСОБА_24 (т.1 а.с. 160)
Явку свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в судове засідання прокурор не забезпечив, тому відмовився від допиту даних свідків. Сторона захисту не наполягала на допиту даних свідків.
Судом досліджено подані стороною обвинувачення докази, а також оцінено заперечення захисту на предмет їх достатності та обґрунтованості. Під час постановлення вироку в нарадчій кімнаті проведено детальний аналіз показань обвинуваченого у взаємозв`язку із показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та потерпілого. Одночасно з`ясовано фактичні дані, що містяться в таких показаннях та ті, які відображені у протоколах слідчих дій і висновках експертів, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Досліджені в ході судового розгляду докази суд, у відповідності до ст.85, 86 КПК України, вважає належними та допустимими, оскільки вони здобуті у визначений законом спосіб, та кладе в основу при постановленні даного вироку.
Доводи обвинуваченого, що він оборонявся він потерпілого і саме потерпілий наніс йому тілесні ушкодження, суперечить зібраним в ході досудового слідства та дослідженим в суді доказам та свідчить про його намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та відшкодування завданої шкоди.
Частина 1 статті 36 КК необхідною обороною визнає дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Стан необхідної оборони виникає як у момент вчинення суспільно небезпечного посягання, так і у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
При цьому якщо дії особи мають на меті не зупинити протиправне посягання, а завдати шкоди іншій (потерпілій) особі, необхідна оборона виключається.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постановах від 22 січня 2015 року у справах № 5-27кс14 та № 5-35кс14, у тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
Проаналізувавши ситуацію, яка передувала спричиненню тілесних ушкоджень потерпілому, суд дійшов висновку щодо відсутності в обстановці, яка склалася між потерпілим та обвинуваченим, реальної загрози життю останнього, оскільки не відбулося такого посягання, яке б викликало у нього невідкладну необхідність заподіяти потерпілому шкоду здоров`ю з метою негайного відвернення протиправних дій.
Виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи висновок експерта №1371 від 03.12.2018 року судово-медичної експертизи, суд вважає безсумнівним ту обставину, що обвинувачений завдаючи удару ножем потерпілому в життєвоважливі органи, в область лівої грудної та черевної порожнин з наскрізними ушкодженнями нижньої долі лівої легені, діафрагми, з ушкодженнями жирового присінка серця, селезінки з послідуючим її видаленням, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, передбачав і свідомо припускав настання відповідних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень не розраховуючи при цьому на якісь, конкретні обставини, які могли б їх відвернути.
В судовому засіданні достеменно встановлено, що саме обвинувачений спровокував конфлікт, та наніс потерпілому удар ножем, при тому, що у потерпілого були відсутні будь-які знаряддя нападу, тобто не відбувалося такого посягання, яке б викликало у того, хто захищається (чи захищає), невідкладну необхідність у заподіянні тому, хто посягає, шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання. Вказане в сукупності свідчить про прямий умисел обвинуваченого на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
На переконання суду, визначальним у поведінці ОСОБА_5 було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і повинні розцінюватись на загальних підставах.
В судовому засіданні не було встановлено, що саме ОСОБА_7 завдав ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя, покази обвинуваченого щодо того, що він намагався захиститись є сумнівними та такими, що не відповідають дійсності, та є спробою уникнути відповідальності за вчинення злочину. Суд критично відноситься до показів свідка Перерви, що він бачив, як ОСОБА_11 наносив удар ОСОБА_14 в область обличчя, від якого той відлетів. Оскільки Перерва фактично боровся в цей час з ОСОБА_10 , та що саме в той момент відбувалося навкруги, хто знаходився рядом, не зміг пояснити в судовому засіданні. Інші свідки в судовому засіданні пояснювали, що ОСОБА_14 було завдано удар при його затриманні молодими хлопцями.
Отже, версія сторони захисту щодо вчинення ОСОБА_14 протиправних дій у стані необхідної оборони, не відповідає фактичним обставинам вчинення злочину.
З огляду на викладене, суд вважає позицію захисту про необхідність виправдання обвинуваченого як безпідставну і таку, що спростовується сукупністю здобутих і досліджених в судовому засіданні вищенаведених доказів, які повністю узгоджуються з позицією обвинувачення.
Таким чином, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, які суд визнав належними та допустимими, з`ясувавши відсутність у сторін клопотань щодо надання і дослідження інших доказів з метою доповнення судового слідства, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння,
Згідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне кримінальне правопорушення за ч.1 ст.121 КК України відносяться до тяжкого злочину.
ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні малолітню дитину 02.02.2011, не перебуває на диспансерному обліку в психіатричному диспансері, однак перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками», свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення не визнав, матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував, скоїв дане кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення, що віднесене до категорії тяжких злочинів, ставленням до скоєного та заперечення своєї вини, поведінка спрямована на уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання, ставлення обвинуваченого до наслідків, який не намагався вчинити будь-яких дій з метою надання допомоги, позицію потерпілого щодо призначення суворого покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання та запобігання вчиненню нових злочинів і буде відповідати принципам індивідуалізації, обгрунтованості, гуманності, законності та справедливості призначення покарання.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно до ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.1 ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Отже розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов, та просив стягнути суму матеріальної шкоди заподіяної злочином у розмірі 3 815,95 грн., та моральну шкоду у сумі 200 000,0 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав цивільний позов потерпілого частково, а саме матеріальну шкоду у сумі 3 815,95 грн., проти стягнення моральної шкоди заперечував.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує всі обставини скоєння даного кримінального правопорушення, глибину страждань потерпілого, який є інвалідом 2 групи по зору, якому було проведено ряд операцій, в тому числі видалена селезінка, майновий стан відповідача та вимоги розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. та матеріальної шкоди у сумі 3 815,95 грн., що всього становить 103 815,95 грн..
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 6(шість) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання рахувати з часу затримання при приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду у розмірі 3 815,95 грн., (три тисячі вісімсот п`ятнадцять гривень 95 коп.) та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень)
Речові докази: предмет схожий на ніж, 2 змиви речовини бурого кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
кросівки, джинси синього кольору з нашаруванням РБК, труси, куртка, кофта, які належать ОСОБА_7 та передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю.
жилет, джинси, які належать ОСОБА_5 та передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю.
DVD-R диск зі слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_7 залишити в матеріалах справи.
Флеш носій зі слідчим експериментом з підозрюваним ОСОБА_5 залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1