ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/624/21 Справа № 701/402/21 Категорія: ч.3 ст.187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

захисника

обвинуваченого

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 02.09.2021 року, якою продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на строк 60 днів, а саме з моменту закінчення дії попередньої ухвали по 11.11.2021 року, включно, -

в с т а н о в и л а :
13.05.2021 року до Маньківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції, прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.

ОСОБА_8 , та його захисник заперечували проти продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підтримавши його, на що в свою чергу заперечив прокурор, наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 02.09.2021 року, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на строк 60 днів, а саме з моменту закінчення дії попередньої ухвали по 11.11.2021 року, включно

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1.Скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 02.09.2021 року.

2.Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_8 з покладення на нього обов`язків, згідно чинного законодавства КПК України.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, та те, що обвинувачений має хоч і не офіційну, проте постійну роботу зі стабільним заробітком, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, трьох та чотирьох років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - напад з метою завододіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Так, 15.02.2021 близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою злочинною змовою, діючи у співучасті із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою незаконного насильницького заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, прийшли у домоволодіння ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 з використанням металевого лому, якого знайшов та узяв на подвір`ї біля стіни будинку, пошкодив замок та полотно металевих вхідних дверей житлового будинку, після чого вони відчинили вказані двері та у веранді будинку в цей час побачили ОСОБА_11 , який став висловлювати до них вимоги залишити його житло, демонструючи належну йому металеву биту, яку тримав перед собою у правій руці. Після цього, продовжуючи свої спільні умисні дії, з метою подолання опору ОСОБА_11 , в ході нападу застосували відносно останнього фізичне насильство, а саме спочатку ОСОБА_8 наніс один удар вказаним металевим ломом по правій руці потерпілого, в якій ОСОБА_11 тримав биту, в результаті чого потерпілий випустив її на підлогу, після чого вони всупереч волі власника проникли до веранди будинку. В подальшому ОСОБА_11 став переміщатися до розташованої далі житлової кімнати, а в цей час ОСОБА_9 з використанням дерев`яної бити, яку заздалегідь мав при собі, ОСОБА_8 з використанням вказаного металевого лому, та ОСОБА_10 , використовуючи випущену ОСОБА_11 з рук металеву биту, яку взяв з підлоги, стали разом та одночасно наносити потерпілому численні удари по руках та тулубу. Потім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розташувавшись позаду ОСОБА_11 , схопили останнього за руки та стали утримувати, а ОСОБА_8 підійшовши до потерпілого спереду наніс йому два удари металевим ломом по гомілковій ділянці лівої ноги й в результаті чого ОСОБА_11 упав на підлогу. В подальшому ОСОБА_9 утримував потерпілого за ноги, ОСОБА_10 за верхню частину тулуба, а ОСОБА_8 в цей час наніс ОСОБА_11 удар вказаним ломом у лобну ділянку голови справа, після чого останній припинив чини та втратив свідомість.

В результаті спільних злочинних насильницьких дій, спрямованих на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичної експертизи №05-9-01/117 від 24,03.2021 останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійної рани м`яких тканин лобної ділянки справа, забійно-рваної рани на правій кисті, забійної рани на внутрішній поверхні нижньої губи, численних саден на тілі, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, подолавши в результаті нападу опір потерпілого та продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне насильницьке заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в подальшому виявили у будинку та заволоділи належним ОСОБА_11 , ноутбуком марки «НР ЕІіtеВооk 8460р» вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/2671-ТВ від 24.03.2021 становить - 4967 гривень, планшетом марки «ТrekStor», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/2671-ТВ від 24.03.2021 року не встановлена, USВ флеткою (флеш-накопичувачем) марки «Міrех» вартістю згідно в товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/2665-ТВ від 05.03.2021 року - 100 гривень, іконою «Божа Матір з Немовлям» кінця XIX - початку XX століття вартістю згідно висновку мистецтвознавчої експертизи №СЕ-19/124-21 /2841-МЗ від 19.03.2021року - 2216,75 гривень та грошовими коштами в сумі 300 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, чим завдали ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 7583,75 грн.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів зважає також на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі. Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на потерпілого та свідків; тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані ризики у вчиненні цією особою іншого кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 02.09.2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на строк 60 днів, а саме з моменту закінчення дії попередньої ухвали по 11.11.2021 року, включно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -