ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/591/21

Провадження № 1-кп/568/70/21

29 вересня 2021 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000103 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не працюючого, судимого 15.04.2021 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
29 березня 2021 року в ранкову пору доби, ОСОБА_3 перебуваючи на кладовищі, яке знаходиться в м.Радивилів по вул.О.Невського Рівненської області, нехтуючи громадською моральністю щодо шанобливого ставлення до місць поховання померлих, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом демонтажу з могили ОСОБА_6 , незаконно заволодів предметами, що знаходились на могилі, а саме п`ятьма стовпцями діаметром 45 мм, висотою 0,80 м та металевим ланцюгом з вушками розміром 3х2 см, довжиною 13 м, який з`єднував стовпці, чим спричинив страждання родичці померлої ОСОБА_7 , власниці надмогильної споруди, спричинивши їй матеріальні збитки на загальну суму 1778,10 грн.
Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, зазначивши, що щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив суду, що дійсно на кладовищі, що розташоване в м.Радивилів, він з могили забрав п`ять стовпчиків, які між собою були зв`язані ланцюгом. В подальшому мав намір здати їх на пункт прийому металобрухту, однак його було затримано працівниками поліції.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає та в подальшому мати не буде..
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі, так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.1 ст.297 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого та дослідження доказів, що характеризують його особу, матеріалів, що стосуються речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі.
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься нетяжких злочинів, обвинувачений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога, судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину.
Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є щире каяття.
Обтяжуючою покарання обставиною згідно ст.67 КК України є рецидив злочинів.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до вчиненого, поведінки після вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що лише покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_3 , а тому суд приходить до висновку, про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч.1 ст.297 КК України.
ОСОБА_3 з 26.05.2021 року відбуває покарання на підставі вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.04.2021 року, яким його було засуджено за ч за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.297 КК України, вчинив до ухвалення вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.04.2021 року, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип часткового складання покарань, та зарахувати у строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. На підставі ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2021 року ОСОБА_3 тимчасово залишений в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» на період розгляду даного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання, призначеного вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.04.2021 року, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці, зарахувавши в цей строк часткове відбуте покарання за попереднім вироком.

Початок строку покарання рахувати з 26 травня 2021 року з часу виконання вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.04.2021 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

п`ять стовпчиків чорного кольору, які між собою з`єднанні ланцюгом сріблястого кольору, які поміщені в поліетиленовий пакет та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, повернути ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1