24.11.2021
Справа № 642/4143/21
н/п 1-кс/642/4354/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2021 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -
встановив:
до провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України , в якій скаржник просить суд скасувати вказану постанову слідчого.

Скаржник вважає постанову незаконною, та передчасною. Вказує, що слідчий перед тим як закрити кримінальне провадження не вчинив ряд обов`язкових слідчих і процесуальних дій, зокрема: не допитав жодного свідка, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; допит працівників проведено не особисту слідчим, а надавались доручення працівникам внутрішньої безпеки; не досліджені номери телефонів працівників поліції, з метою встановлення їх місцезнаходження; слідчий не вчинив жодної слідчої дії спрямованої на всебічне дослідження обставин кримінального провадження, не дослідив і не надав правової оцінки фактам зазначеними в його заяві про вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на запит суду надано матеріали кримінального провадження № 0000010.

Згідно з вимогами ч. 3ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вивчивши заявника, доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

30.09.2021 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року.

При винесенні постанови про закриття провадження слідчим вказано, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які за їх переконанням будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, за змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище,ім`я,по батькові,посаду особи,яка прийнялапостанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятогопроцесуального рішення; місцета час(строки)його виконання; особу,якій належитьвиконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя перевірив наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року, та вважає, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті провадження виходив з об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди.

ч. 2 ст. 365 КК України передбачає дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Насильство при перевищенні влади або службових повноважень, передбаченому ч. 2 ст. 365 КК України, може бути як фізичним, так і психічним. Фізичне насильство полягає у незаконному позбавленні волі, заподіянні удару, побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вчиненні дій, характерних для мордування, а психічне насильство - у створенні реальної загрози заподіяння фізичного насильства або інших насильницьких дій щодо потерпілого чи його близьких. Болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, слід вважати дії, що завдають йому фізичного болю і моральних страждань. Болісні дії можуть бути пов`язані з незаконним застосуванням спеціальних засобів - наручників, гумових кийків, сльозоточивих газів, водометів тощо. Дії, що ображають особисту Гідність потерпілого, можуть виражатися, зокрема, в умисному приниженні честі і гідності, вираженому в непристойній формі.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів, що з боку працівників поліції було вчинено дії зі спричинення будь кому тілесних ушкоджень, ударів, побоїв, приниження честі та гідності, чи застосовування спеціальних засобів.

Крім того, жодній особи не було завдано взагалі майнової шкоди, і тип паче істотної майнової шкоди.

Так, оскільки працівники поліції не виходили за межі наданих їм повноважень при здійсненні своїх обов`язків, жодної майнової шкоди (істотної шкоди) охоронюваним законом інтересам будь якої особи завдано не було, не здобуто доказів застосування фізичного чи психічного насильства, тому відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 365 КК України, та відповідно і самого складу злочину.

Посилаючись на те, що працівниками поліції здійснювались повноваження у передбачений законом спосіб, та останні не виходили за їх межі, жодній особі не заподіювалось жодної майнової, фізичної чи психічної шкоди, в тому числі істотної шкоди, тобто такої шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тому відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 365 КК України, та відповідно і самого складу злочину.

Перевищення влади проявляється в діях службової особи, яка маючи владні повноваження стосовно підлеглих або більш широкого кола осіб, під час виконання своїх владних чи організаційно-розпорядчих функцій виходять за межі цих повноважень.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Слідчий закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України виходив з того, що під час досудового розслідування кримінального правопорушення факт перевищення влади або службових повноважень в період досудового розслідування не підтвердився, та ніяких даних, що вказують на склад даних чи інших кримінальних правопорушень отримано не було.

Слідчий суддя вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування слідчим були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, допитані свідки, зібрані і вивчені необхідні матеріали та дано їм належну правову оцінку, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000010 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1