11.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/7407/20
Провадження № 1-кс/205/263/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, у межах кримінального провадження № 0000693, внесеному 25 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянин України, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2022 року до суду надійшло вищевказане клопотання прокурора. В обґрунтування клопотання зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_4 вступив в попередню змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Huawei» моделі «Y600-u20» чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я. Так, 14.01.2019 року приблизно о 20 годині 40 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 із невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходились поблизу будинку № 32 по проспекту Івана Мазепи у м. Дніпрі (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де згідно умов попередньої змови, з метою подолання опору ОСОБА_6 почали йому наносити удари в область голови (точна кількість ударів та механізм їх спричинення у ході досудового розслідування не встановлений). В результаті нанесення ударів ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин головного мозку, струс головного мозку, вдавлений перелом передньої стінки гайморової пазухи справа. Після чого, подолавши волю потерпілого ОСОБА_6 до опору, ОСОБА_4 вихопив з руки ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y600-u20» чорного кольору. Утримуючи викрадене майно, співучасники кримінального правопорушення, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 800 гривень. Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

27 березня 2019 року СВ Новокодацького ВП ДВГІ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто стійких соціальних зав`язків він не має, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

На розгляді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, рішення по якому на цей час не прийнято.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, переховується від органів досудового розслідування та суду, оскільки місцезнаходження підозрюваного на цей час невідомо, 15.04.2019 року його оголошено в розшук, який доручений СКП Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Під час досудового розслідування з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 до Державної прикордонної служби України направлено запит № 43.3/1375 від 20.04.2021 року. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-18364/0/15-21-Вих від 25.05.2021 року відповідно до витягу з бази даних інформації щодо перетинання державного кордону України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (серія, № паспорта - НОМЕР_1 ), 01.04.2019 року перетнув державний кордон України та виїхав у пункті пропуску «КПВВ Чонгар (Салькове)». Відомості щодо в`їзду після 01.04.2019 року відсутні.

Також під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може перебувати на території Республіки Польща, або на території Російської Федерації, а тому слідчим СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 18.10.2021 винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Окрім цього, орган досудового розслідування не виключає можливості, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, в тому числі і недопитаних, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані. Також, на цей час у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка була співучасником вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Також у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 знаходиться на обліку осіб, які вчинили насильство у родині та неодноразово притягався до адміністративною відповідальності за різні адміністративні правопорушення. Обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто заборонити йому покидати місце мешкання, де він проживає із матір`ю, може тягти за собою загрозу для її життя та здоров`я, оскільки вона вже зверталась до органів поліції із подібними заявами про вчинення правопорушень ОСОБА_4 .

Орган досудового розслідування приходить до висновку, що обрання жодного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів надасть можливість підозрюваному незаконно перешкоджати повному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, а також те, що є реальні ризики, що знаходячись на волі підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику без обрання запобіжних заходів.

Крім того, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на підставі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу від 07.02.2022, слідчим суддею 08.02.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вивченням зазначеного рішення встановлено, що в ухвалі помилково зазначено строк дії запобіжного засобу терміном 60 діб, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 197 КПК України, у зв`язку з чим вказане рішення не може бути виконане.

Таким чином, виникла необхідність в повторному звернені до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищевикладеним прокурор звернувся до суду з цим клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, та вважає обґрунтованими причини і підстави, викладені у клопотанні, у зв`язку з чим просив слідчого суддю обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25 лютого 2019 року за №0000693, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

27 березня 2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 25.02.2019 року; протоколом огляду місця події від 25.02.2019 року, а саме ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 25.02.2019 року; протоколом огляду місця події від 25.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого свідок ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y600-u20» чорного кольору; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 26.02.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_5 від 26.02.2019 року, в ході якого він впізнав ОСОБА_4 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_5 від 26.02.2019 року; копією медичної карти ОСОБА_5 з КНП «ДЦПМСД №7 «ДМР» та КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», в якій зафіксовано наявність тілесних ушкоджень у потерпілого; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 20.03.2019 року.

Отже вказані вище докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За правилами ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Із матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 13.10.2021 року оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто положення ч. 6 ст. 193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Винесена слідчим на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку.

Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Слідчий вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол, так і поза нею.

Так за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод. Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.

Отже, з урахуванням викладеного слідчий суддя вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук про, що постановлено постанову про оголошення в міжнародний розшук від 13.10.2021 року, а відтак наявні підстави, для вирішення слідчим суддею питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в порядку ч. 6 ст. 196 КПК України.

Також слідчим суддею встановлено, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року містить зазначення про строк дії запобіжного засобу терміном 60 діб, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 197 КПК України та перешкоджає виконанню вказаної ухвали.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що дає підстави вважати, що підозрюваний, під загрозою застосування покарання та усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також прокурором доведені ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на розгляді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, рішення по якому на цей час не прийнято, також ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто стійких соціальних зав`язків він не має, крім того, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, переховується від органів досудового розслідування та суду, оскільки місцезнаходження підозрюваного на цей час невідомо, 15.04.2019 року його оголошено в розшук, який доручений СКП Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, та 13 жовтня 2021 року оголошено у міжнародний розшук.

Зокрема, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає не доведений, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості, що ОСОБА_4 якимось чином намагався або може здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків, які вже допитані, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею враховується ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя відповідно до пункту першого частини 4 статті 183 КПК України не визначає заставу у кримінальному провадженні.

Також відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, у межах кримінального провадження № 0000693, внесеному 25 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

.