справа № 208/7502/21
№ провадження 1-кс/208/1665/21
УХВАЛА
Іменем України

01 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження № 0000296 від 13.07.2021 року за ч.2 ст. 190 КК України, -

встановив:
Слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_4 клопотанням, в якому прохає накласти арешт (позбавити права на відчуження, розпорядження, користування майном) на майно, яке 30.08.2021р. було виявлено та вилучено в приміщенні Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по пр.Аношкіна, 7/42 у гр. ОСОБА_5 , а саме на:

- «Договор на заказ и монтаж ПВХ окон № 3316 12 июня 2021г.»;

- «товарний чек № 7317 20 июня 2021», які заповнені особою на ім`я « ОСОБА_6 » та запаковані до спец пакету SUD 2046650 - речовим доказом у кримінальному провадженні №0000296 від 13.07.2021 року.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 12.07.2021р. до ЧЧ Кам`янського РУП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про те, що 12.06.2021р. невстановлена особо шляхом зловживання довірою заволоділа його грошовими коштами, тим самим спричинивши майнову шкоду.

За даним фактом 13.07.2021 СВ Кам`янського РУП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 за ч. 2 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 30.08.2021р. потерпілий ОСОБА_5 добровільно надав для огляду та вилучення договір укладений на монтаж вікон та решіток, який зі слів потерпілого було заповнено власноруч ОСОБА_6 , а саме «Договор на заказ и монтаж ПВХ окон №3316 12 июня 2021г.», та «товарний чек № 7317 20 июня 2021», заповнений особою власноруч на ім`я « ОСОБА_6 ». Оглянуте та вилучене 30.08.2021р. було запаковано до спец пакету SUD 2046650 та, має значення по кримінальному провадженню речового доказу та потребує додаткового дослідження, 30.08.2021р. було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000296.

Вищенаведене майно має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Згідно ст.167 КПК України зазначені речі являються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якоїй його було вилучено. Наразі встановлено наступні передбачені ст.170 КПК України підстави і мету застосування арешту відносно вказаного вище майна.

Підставами застосування арешту відносно вище наведеного майна є наступне: вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовими доказами з підстав, наведених вище за текстом, та мають доказове значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Метою застосування арешту відносно вище наведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, являєтьсяважливим для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, Повернення володільцю вищевказаного майна може мати наслідком його приховування, знищення, пошкодження псування, перетворення чи відчуження та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати докази, які б вказували на наявність чи відсутність у діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.
З метою забезпечення збереження зазначених речових доказів у органа досудового виникла необхідність у накладенні арешту на майно, позбавивши

права на відчуження, розпорядження, користування зазначеним майном.

ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, не прибув в судове засідання, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує проти накладення арешту на майно.

У судове засідання cлідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 не з`явилась, надала слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності, прохала клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі письмової добровільної заяви ОСОБА_5 було оглянуто та вилучено

- «Договор на заказ и монтаж ПВХ окон № 3316 12 июня 2021г.»;

- «товарний чек № 7317 20 июня 2021», які заповнені особою на ім`я « ОСОБА_6 » та запаковані до спец пакету SUD 2046650 - речовим доказом у кримінальному провадженні №0000296 від 13.07.2021 року.

В ході огляду, зазначене вище майно, було вилучено до СВ Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Постановою слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про визнання речовим доказом від 30 серпня 2021 року - «Договор на заказ и монтаж ПВХ окон № 3316 12 июня 2021г.»; «товарний чек № 7317 20 июня 2021», які заповнені власноруч ОСОБА_6 - речовим доказом у кримінальному провадженні №0000296 від 13.07.2021 року - було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності..

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, що підставою накладення арешту на речовий доказ є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на ««Договор на заказ и монтаж ПВХ окон № 3316 12 июня 2021г.» та «товарний чек № 7317 20 июня 2021», які заповнені особою на ім`я « ОСОБА_6 » та запаковані до спец пакету SUD 2046650.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1