Справа № 944/5360/21
Провадження №1-кп/944/1062/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року за № 0000126, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буртин Полонського району Хмельницької області, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, із вищою освітою, військовослужбовця за контрактом осіб офіцерського складу Військової частини НОМЕР_1 , військове звання лейтенант, посада помічник командира кадру бригади начальник служби охорони державної таємниці Військової частини НОМЕР_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 20 жовтня 2020 року, близько 15.00 год, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб офіцерського складу Військової частини НОМЕР_1 , військовою службовою особою, членом ліквідаційної комісії з приводу ліквідації режимно-секретного органу НОМЕР_2 (РСО 63) окремої механізованої бригади (Військова частина НОМЕР_1 ), перебуваючи в службовому кабінеті № 123, що розташований в приміщенні штабу Військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , на службовому комп`ютері виготовив друкований Акт ліквідації РСО 63, після чого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи особисті мотиви, вчинив службове підроблення шляхом внесення до офіційного документа Акту ліквідації РСО 63 завідомо неправдиві відомості у вигляді проставлення підписів від імені голови комісії майора ОСОБА_5 і члена комісії майора Р.Димчишина та в подальшому зареєстрував Акт ліквідації РСО 63 під номером № 31 від 20 жовтня 2020 року, подавши після цього його на затвердження ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 .
Своїми умисними діями, які виразились у службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив, що здійснив службове підроблення з метою своєчасного завершення ліквідаційної процедури.
Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України як дії, які виразились які виразились у службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання і за місцем служби, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах санкції ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
При цьому, суд вважає за необхідне призначити покарання із урахуванням ст. 69 Кримінального кодексу України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, з огляду на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття і активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а також враховуючи, що в разі накладення додаткового покарання, обвинувачений буде позбавлений можливості працювати на займаній ним посаді, що значно погіршить його матеріальне становище та призведе до втрати ним офіційної роботи, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 2 ст. 69 Кримінального кодексу України та не призначати додаткове покарання, передбачене в санкції ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України як обов`язкове.
Крім того, постановою слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 09 липня 2021 року визнано речовими доказами: оригінал АКТ ліквідації РСО 63 окрема механізована бригада (Військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрованого від 20 жовтня 2020 року № 31 на 1 аркуш; журнал завдання (приймання) під охорону приміщення, зняття (приміщення) з-під охорони приміщень штабу Військової частини НОМЕР_1 , розпочато 04 грудня 2020 року, закінчено 04 лютого 2021 року, інвентарний № 241 Військова частина НОМЕР_1 на 25 аркушах, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження.
Також постановою слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 09 липня 2021 року визнано речовими доказами: оригінал журналу (приймання)під охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень (зон,територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації та ключі від них Військової частини НОМЕР_3 на 24 аркушах, почато 05 листопада 2020 року, зареєстрованого № 1735, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження.
Згідно з нормами ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що описані вище речові докази необхідно повернути Військовій частині НОМЕР_1 .
Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на проведення почеркознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/11795-ПЧ від 15 липня 2021 року у розмірі 3 432, 40 гривень, що підтверджується відповідною довідкою Львівського НДЕКЦ МВС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в у розмірі 3 432, 40 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 2 ст. 69 Кримінального кодексу України, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) 00 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок.
Речові докази: оригінал АКТ ліквідації РСО 63 окрема механізована бригада (Військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрованого від 20 жовтня 2020 року № 31 на 1 аркуш; журнал завдання (приймання) під охорону приміщення, зняття (приміщення) з-під охорони приміщень штабу Військової частини НОМЕР_1 , розпочато 04 грудня 2020 року, закінчено 04 лютого 2021 року, інвентарний № 241 Військова частина НОМЕР_1 на 25 аркушах; оригінал журналу (приймання)під охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень (зон,територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації та ключі від них Військової частини НОМЕР_3 на 24 аркушах, почато 05 листопада 2020 року, зареєстрованого № 1735, повернути Військовій частині НОМЕР_1
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1