У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 16 березня 2018 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Конюхів Стрийського району Львівської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з вищою освітою, Ужгородського міського голови, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

30.10.2018 від прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 16 березня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України (розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великому розмірі) та ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України (внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб).

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що перебуваючи на посаді Ужгородського міського голови, у період з 16.11.2015, будучи службовою особою, став на шлях вчинення умисних злочинів проти власності та у сфері службової діяльності, які в розумінні ст. 45 КК України, віднесені до корупційних, в кінці грудня 2015 року, шляхом зловживання своїми повноваженнями здійснив розтрату бюджетних коштів на користь ТзОВ «Будівельна компанія «Трансбуд» під час виконання робіт з реставрації пам`ятки архітектури національного значення «Амбар та винний льох XVІІ століття», шляхом прийняття фінансово бухгалтерських документів із завищенням вартості виконаних робіт та використаних матеріалів на суму 6553919 грн.

Крім цього вказано, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом посвідчення своїм підписом та гербовою печаткою виконавчого комітету Ужгородської міської ради актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за грудень 2015 року, до яких попередньо було внесено неправдиві відомості щодо фактично виконаних робіт, здійснив інше підроблення офіційних документів.

Зазначено, що внаслідок вчинення ряду протиправних дій ОСОБА_6 із місцевого бюджету незаконно, як оплату за не виконані роботи та не використані матеріали, вилучив на користь ТзОВ «Будівельна компанія «Трансбуд» бюджетні кошти в сумі 6553919 грн., чим завдав територіальній громаді міста Ужгорода матеріальні збитки в особливо великому розмірі.

Суд зауважує, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжкого.

31.10.2018 за ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

04.12.2018 за ухвалою суду кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

18.01.2019 за розпорядженням керівника апарату, у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень головуючого судді, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи в частині головуючого судді головуючим суддею визначено ОСОБА_1

25.01.2019 за ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

19.03.2019 за ухвалою суду кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

В судовому засіданні від 30.08.2021 прокурором Закарпатської обласної прокуратури заявлено клопотання про зміну раніше пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та подано обвинувальний акт, яким ОСОБА_6 змінено обвинувачення з вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (службова недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки).

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, пред`явлений прокуратурою обвинуваченому ОСОБА_6 за зміненим обвинуваченням, згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до зміненого обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що перебуваючи на посаді Ужгородського міського голови, будучи службовою особою, у період з 16.11. по 29.12.2015, вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності. Вказано, що ОСОБА_6 як представник замовника будівельних робіт виконавчого комітету Ужгородської міської ради, неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не забезпечивши належним чином у період часу з 16.11 по 29.12.2015, здійсненням контролю за будівництвом, підписав та завірив гербовою печаткою виконавчого комітету Ужгородської міської ради акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за грудень 2015 року, до яких підрядником внесено неправдиві відомості щодо фактично виконаних робіт на суму 285235 грн., що згодом стало підставою для перерахування грошових коштів із завищенням вартості будівельних робіт на суму 285235 грн.

Зазначено, що внаслідок вчинення таких протиправних дій ОСОБА_6 із місцевого бюджету незаконно, як оплату за не виконані роботи та не використані матеріали, вилучено на користь ТзОВ «Будівельна компанія «Трансбуд» бюджетні кошти в сумі 285235 грн., чим спричинено Ужгородській міській раді тяжких наслідків.

Зміна пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення мотивована прокуратурою тим, що в ході судового розгляду будь-яких доказів, які б свідчили про умисел обвинуваченого на вчинення кримінальних правопорушень під час прийняття робіт, підписання відповідних актів по вказаному об`єкту нерухомості та на розтрату чи привласнення коштів територіальної громади, не здобуто.

06.09.2021 обвинувачений та його захисник подали до суду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненому злочині не визнав, але підтримав заявлене клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просив звільнити його підзахисного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК Україн, так як з дня вчинення кримінального правопорушення (подія злочину датована 29.12.2015) спливли строки притягнення його до відповідальності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав заявлене клопотання та просив звільнити його підзахисного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України за спливом строків притягнення його до відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, просив закрити кримінальне провадження, повернути заставодавцю заставу, внесену за обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, вирішити питання щодо розподілу витрат на залучення експерта.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію обвинуваченого, його захисника, а також прокурора, роз`яснивши обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа).

З обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням вбачається, що подія злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6 мала місце в період з 16.11. по 29.12.2015

Санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Як зазначалося вище, згідно зі ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 367 КК України віднесений до категорії нетяжкого.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом , у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тож, у зв`язку з тим, що з дня інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України минуло понад п`ять років, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження - закриттю.

При цьому судом враховано, що строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вказаним злочином сплив, переривання перебігу давності чи його зупинення не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, даних про притягнення його до кримінальної відповідальності до закінчення вказаного строку немає, обчислення строків давності є правильним.

Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, при цьому вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав.

Щодо не визнання обвинуваченим вини, суд зазначає наступне.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України (прим. сплив строку давності, відсутність обставин, що зумовлюють переривання чи зупинення такого) є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.11.2020 у справі № 455/229/17.

Щодо заявленого прокурором усного клопотання про повернення застави заставодавцям, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.09.2018 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000133 ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.11.2018 з можливістю внесення застави у сум 440500 грн. Зазначено, що у разі внесення застави у вказаному розмірі підозрюваного покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Платіжним дорученням №1 від 06.09.2018 стверджується, що заставодавцем ОСОБА_9 , внесено вищезгадану суму на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Пунктом 7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15 з відповідними змінами, визначено, що внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відомостей про те, що прокурор у встановленому КПК порядку в межах кримінального провадження №0000133 звертався до суду із клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з внесенням застави, матеріали справи не містять. Відтак, строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 06.09.2018, закінчився 04.11.2018.

Статтею 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи те, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України кримінальне провадження підлягає закриттю, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України за строками давності, суд повертає заставодавцю грошові кошти, що були внесені в якості застави.

Щодо заявленого прокурором усного клопотання про вирішення питання щодо витрат на проведення експертизи, суд зазначає наступне.

В обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням зазначено, що у кримінальному провадженні проведено комісійну будівельну-технічну експертизу та додаткову будівельну-технічну експертизу, витрати на проведення яких становлять суму у 89740 грн.

Відповідно до положень ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених КПК, у тому числі ст. 124 КПК. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у справі №266/3090/18.

Відтак законодавець передбачив можливість стягнення витрат на залучення експерта при ухваленні обвинувального вироку, в розглядуваному ж випадку, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження, а відтак питання щодо таких витрат у даному кримінальному провадженні судом не вирішується.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 124, 128-129, 182, 284-288, 369, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 16 березня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Повернути заставодавцю ОСОБА_9 440500 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень, що були внесені в якості застави за ОСОБА_6 на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 06.09.2018 по справі №308/10014/18 згідно з платіжним дорученням №1 від 06.09.2018.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3