ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3047/20
Провадження № 1-в/210/135/22

"21" березня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.107 ч.4 КПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, подання начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2020 року за ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850грн., -

В С Т А Н О В И В:

До суду з поданням звернувся начальник Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про заміну не сплаченої суми штрафу покарання у вигляді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.06.2020 року відповідно до закону.

В обґрунтування подання зазначив, що вирок набрав законної сили 07.07.2020 року та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації. 09.11.2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було направлено подання для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відповідно до ч.3 ст.26 КВК України, однак, ухвалою суду від 24.11.2020 року у задоволенні подання судом було відмовлено. Повторно, 23.03.2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було направлено подання для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відповідно до ч.3 ст.26 КВК України, однак, ухвалою суду від 15.04.2021 року у задоволенні подання судом було відмовлено. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.06.2020 року було затверджена угода про визнання винуватості у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України від 25.05.2020 року, укладена сторонами кримінального провадження, але засуджений ухиляється від сплати штрафу. Неодноразово до Криворізької місцевої прокуратури №1 скеровувались повідомлення, однак інформації щодо прийнятого рішення до Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не надходило. Станом на 22.11.2021 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. У зв`язку з чим, звернулись до суду з вказаним поданням.

Прокурор, засуджений та представник органу пробації при розгляді справи присутніми не були, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до висновку, що подання начальник Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про заміну не сплаченої суми штрафу покарання у вигляді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі призначення основного покарання у виді штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє відповідний суд шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

При цьому, відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України»18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, указуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

З цього питання підлягає установленню те, чи дійсно особа була засуджена до покарання у виді штрафу та не сплатила його.

Згідно приписів п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України.

Між тим, судом встановлено, що вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2020 року ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ст.358 ч.1 КК України від 25 травня 2020 року, укладеного сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч.1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно частини 3 даної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погодився з розглядом справи в порядку, передбаченому ст.476 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою угодою. При цьому у разі невиконання засудженим умов угоди про примирення потерпілий вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.

При цьому, виходячи з положень ст. 476 КПК України право ініціювання скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов сплати штрафу, наділений прокурор, з яким була укладена угода.

Тому невиконання засудженим ОСОБА_4 умов укладеної угоди про визнання винуватості, якою сторонами було узгоджено призначене йому покарання, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.

Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", де в п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1 ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5 ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженою вимог угоди, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну засудженій міри кримінального покарання у виді штрафу на міру кримінального покарання у виді громадських, виправних робіт, або позбавлення волі, а ґрунтується на зверненні визначених КПК України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Лише після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

Крім того, як вбачається з подання, станом на 15 лютого 2022 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої документу про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду протягом понад 1 місяць уповноважений орган з питань пробації не має.

Однак, з матеріалів подання не вбачається проведення жодних дій працівниками Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, які направленні на встановлення причин несплати засудженим ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів, зокрема, є документи.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевказані норми чинного КПК України, збирання доказів у кримінальному провадженні здійснюється сторонами такого, а під час виконання вироку суду також на уповноважений орган, на виконанні якого перебуває судове рішення, та їх збирання не може бути жодним чином перекладено на суд.

Також, диспозицією ст.389 КК України передбачена кримінальна відповідальність за ухилення засудженого від сплати штрафу.

Отже, наявність або відсутність у засудженого ОСОБА_4 умислу направленого на ухилення від сплати штрафу, повинна бути підтверджена або спростована належними та допустимими доказами, які повинні бути зібрані у відповідності до чинного КПК України, уповноваженим органом в межах проведення досудового розслідування відповідного кримінального провадження.

Таким чином, для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст.53 КК України та ст.26 КВК України, необхідно встановити, чи має можливість засуджений сплатити штраф, чи не ухиляється остання від сплати штрафу та відсутність у нього умислу на ухилення від сплати штрафу.

За змістом ч. 5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Враховуючи наведені в поданні обставини, суд вважає, що в задоволенні подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт слід відмовити, оскільки без участі засудженого суд позбавлений можливості встановити чи є обмеження призначення громадських робіт.

Таким чином, передбачений частиною 3 статті 26 КВК України правовий механізм заміни покарання за вироком, яким було затверджено угоду між потерпілим та обвинуваченою, не може бути застосований без попереднього вирішення питання про скасування вироку у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов сплати штрафу. Таке питання може бути ініційоване лише стороною угоди, яким є потерпілий.

З урахуванням наведеного, оскільки діючим КПК України передбачено інший порядок вирішення питання невиконання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 26 КВК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 471-476, 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1