ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2153/21 Номер провадження 11-кп/814/418/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лубенського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 13 906 (тринадцять тисяч дев`ятсот шість) грн. за шкоду заподіяну державі вчиненим кримінальним правопорушенням внаслідок незаконного зайняття рибним промислом.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію та конфісковано в дохід держави речові докази у кримінальному провадженні : засіб для вилову риби «Павук» льосковий розміром 2,0 м. х 2,0 м. з розміром вічка 40 мм та рибу «Синець» в кількості 159 шт., рибу «Карась» в кількості 3 шт., рибу «Щука» в кількості 1 шт..

Згідно з вироком суду , 03 травня 2021 року, близько 10 год., ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, у період нересту, прибув на берег річки Удай яка знаходиться в с. Тишки, Лубенського району Полтавської області де знаходився заборонений для любительського рибальства знаряддя лову - металеву конструкцію «Павук», та самостійно встановив металеву конструкцію «Павук» для незаконного видобування риби. В подальшому, в період часу з 10 години по 13 годину 30 хвилин 03.05.2021 останній, за допомогою раніше встановленого знаряддя, діючи умисно, виловив водні живі ресурси, а саме «Синець» загальною кількістю 159 шт. вартістю 85 грн. за одиницю та рибу «Карась» в кількості 3 шт. вартістю 17 грн. за одиницю, рибу «Щука» в кількості 1 шт. вартістю 340 грн. за одиницю чим спричинив матеріальних збитків рибогосподарським водним об`єктам України на загальну суму 13906 грн., що згідно такс затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, діючи з прямим умислом, спрямованим на завдання шкоди водним живим ресурсам порушуючи вимоги п. 3.15 Наказу Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства» також із порушенням вимог ст.27 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 року, п.п. 3.14, 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, Наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області № 65 від 16.03.2021 «Про встановлення весняно літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах на території, підконтрольній Полтавському рибоохоронному патрулю у 2021 році» відповідно до якого заборонено лов (добування) риби на підконтрольних водних об`єктах Полтавському рибоохоронному патрулю з 1 квітня по 30 червня 2021 року із застосуванням забороненого знаряддя лову, а саме металевої конструкції «Павук», на яку лов водних живих ресурсів відповідно до п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» - заборонено, виловив рибу виду «Синець» в кількості 159 шт., рибу «Карась» в кількості 3 шт. та рибу «Щука» в кількості 1 шт. в результаті чого завдав істотної шкоди водним біоресурсам України.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.249 КК України як незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На переконання принесеної апеляції , адвокат вказує , що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, тобто застосовано закон, який не підлягав застосуванню. В діяннях ОСОБА_7 не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України зокрема, відсутні докази вилову риби, а також заподіяння істотної шкоди водним об`єктам;

висновки суду ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах;

висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

суд першої інстанції не забезпечив однакового застосування норми закону в подібних правових відносинах, а саме судом безпідставно, всупереч вимогам ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 434-1 КПК не враховано висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 21.04.2021 року у справі № 708/392/18 та постанові від 04.10.2021 року у справі № 724/86/20;

цивільний позов розглянуто без повного га всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні адвокат апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Обвинувачений будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Адвокат від його імені просив розглядати провадження без участі обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали кримінального провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Натомість доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає непереконливими.

Так колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційної скарги, що матеріалами провадження не доведено наявність істотної шкоди спричиненої злочином.

Як правильно встановлено судом першої інстанції істотність спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди підтверджується розрахунком розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної добування або знищення цінних видів водних біоресурсів.

В цьому контексті колегія суддів звертає увагу, що виходячи із положень статті 249 КК України, питання про те, чи є шкода, заподіяна незаконним водним добувним промислом, істотною, потрібно у кожному конкретному випадку враховувати кількість, вартість та екологічну цінність здобутих або знищених водних біоресурсів. Істотною шкодою потрібно визнавати, наприклад, вилов або відстріл хоча б одного морського ссавця, загибель великої кількості мальків, риб і водних безхребетних тих видів, які занесені до Червоної книги України, знищення нерестовищ риби, вилов риби тих видів, у відтворенні яких є труднощі.
Визначаючи розмір шкоди, заподіяної водній фауні, слід керуватись спеціальними таксами, визначеними Кабінетом Міністрів України, які пов`язують розмір відшкодування збитків, завданих довкіллю, з місцем порушення екологічного законодавства (території та об`єкти природно-заповідного фонду), а також із фактом занесення тварин і рослин до Червоної книги.
Як встановлено судом першої інстанції та фактично не заперечується і стороною захисту, подія злочину відбулась 03 травня 2021 року, тобто під час нересту. Обвинуваченим було виловлено значну кількість риби і зокрема синця 159 шт.
Колегія суддів не може погодитись із доводами адвоката в цій частині, що той факт, що у провадженні не проведено судову експертизу, виключає наявність істотної шкоди спричиненої злочином.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК України; по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування (постанова ККС ВС № 420/1667/18 від 25.11.2019).

Судом першої інстанції встановлено, що розрахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів водних біоресурсів, здійснено відповідно до постанови КМ України від 21 листопада 2011 р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».

Не відповідають фактичним обставинам також і доводи адвоката, що суд не встановив можливу причетність іншої особи до вчинення злочину.

В цьому контексті колегія суддів звертає увагу, що обвинувачення було висунуте саме ОСОБА_7 . В суді першої інстанції обвинувачений відмовився давати свідчення.

Водночас , перевіряючи факт причетності саме обвинуваченого до вчинення діяння, суд правильно послався на те, що під час огляду місця події, дізнавачем було виявлено відкритий мішок з рибою, який для огляду добровільно пред`явив саме ОСОБА_7 .

Не погоджується колегія суддів із доводами апеляції адвоката, що мають місце процесуальні порушення, які перетворюють докази, на які послався суд першої інстанції, на недопустимі.

В цілому доводи апеляції адвоката в цьому питанні зводяться на відсутність доручення керівника органу дізнання про призначення дізнавача, який здійснюватиме досудове розслідування.

Водночас, як вбачається із матеріалів провадження, 04.05.2021 начальником СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області було здійснено повідомлення про початок дізнання у вказаному провадженні.

Відсутність в даному випадку процесуального документа у формі постанови, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства і не перетворює докази на недопустимі.

Правильно на переконання колегії суддів судом першої інстанції також і вирішено питання щодо відшкодування шкоди.

Як вбачається із матеріалів провадження, в ньому міститься розрахунок спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди і суд стягнув саме цю суму.

Не є порушенням також і той факт, що шкода стягнута саме на користь Лубенської міської ради, оскільки вона спричинена саме їй. Право звертатися до суду із позовом Державної екологічної інспекції не позбавляє цього права особу, якій спричинено шкоду.

Таким чином , у вироку суду в повній відповідності до вимог частини 3 статі 374 КПК наведено докази , на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень статті 94 КПК. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази , що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається , що суд у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення , визнаного доведеним , із достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце , час , спосіб вчинення злочину , його наслідки.

Дії обвинуваченого за визнаних судом першої інстанції встановленими фактичних обставин кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України як незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд правильно врахував дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Лубенського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення .

Судді:

____________ _________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4