Справа №635/9465/21
Провадження по справі № 1-в/635/148/2022
У Х В А Л А

14 січня 2022 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судових засідань ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мирогород Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст.74 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яким просить звільнити його з-під варти по відбуттю строку покарання внаслідок перерахунку строку ув`язнення на підставі змін в чинному законодавстві щодо проступків та злочинів невеликої тяжкості, які внесені законами №5359 №5360. В обґрунтування клопотання також зазначив, що йому має бути надана можливість виправитися в суспільстві без позбавлення волі, зобов`язується виконувати всі покладені на нього обов`язки, вчинив злочин незначного характеру, відшкодував завдані збитки, перебував в місцях позбавлення волі в жахливих умовах, за що передбачено чинним законом перерахувати строк покарання з розрахунку «один день за два дні». Вважає, що відбуте ним покарання перевищує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Прокурор в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність правових підстав для пом`якшення покарання засудженому.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд клопотання у їх відсутність.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду від 16 квітня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, та призначено остаточне покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання. В строк покарання ОСОБА_4 зараховано період попереднього ув`язнення з 09.08.2019 по 20.08.2019 та з 14.11.2019 по 20.12.2019 та покарання відбуте за вироком Миргородського міськрайонного суду від 08.08.2019 з 21.12.2019 по 19.06.2020 день за день. Вирок набрав законної сили. ОСОБА_4 затриманий на підставі даного вироку 27 травня 2021 року та відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_4 дійшов наступного висновку.
Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим Кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За положеннями статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, різного роду питання, а саме: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
У своїй заяві засуджений як на підставу звільнення його від відбування покарання посилається на Проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розвитку системи пробації, збільшення альтернатив позбавленню волі та створення умов для зниження рецидивної злочинності, зареєстрований за № 5359, та на Проект Закону про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України щодо розвитку системи пробації, збільшення альтернатив позбавленню волі та створення умов для зниження рецидивної злочинності, зареєстрований за № 5360.
Як встановлено судом з Офіційного порталу Верховної Ради України вищезазначені проекти законів зареєстровані Верховною Радою України 12 квітня 2021 року, на день розгляду клопотання не прийняті Верховною Радою України та не мають силу законів, а відповідно не можуть бути застосовані судом у кримінальному провадженні.
Інших підстав, передбачених чинним кримінальним законодавством України, для звільнення засудженого від покарання або його подальшого відбування, а також пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2021 року, судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст.74 КК України відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст судового рішення оголошений учасникам справи 18 січня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1