справа № 361/7868/21
провадження № 1-кс/361/1478/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001637 від 02 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и в:
Прокурор в порядку статті 36 КПК України, звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке зазначено в прохальній частині клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001637 від 02.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Під час досудового розслідування 02.09.2021 року приблизно о 01 год. 14 хв. наряд ТУШ-30 на автомобілі "Мітсубіші аутлендер" н.з. НОМЕР_1 через порушення ПДР зупинили автомобіль марки "ВОЛЬВО" н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом з н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 де в подальшому під час оформлення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, останній надав неправомірну вигоду співробітникам поліції у сумі 100 гривень та 2000 російських рублів (ЖЄО: 29335 від 02.09.2021)

Автор клопотання наголошує на тому, що накладення арешту на грошові кошти є необхідним, оскільки вказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву в якій просить проводити судове засідання без його участі, подане клопотання підтримав, з підстав зазначених у клопотанні та просив про його задовольнити.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001637 від 02 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.
Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 02 вересня 2021 року грошові кошти двома купюрами номіналом 100 гривень №СГ8332023 та 2000 Російських рублів №АА393074754, які були вилучені під час огляду місця події 02.09.2021 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Залізнична, 1, в автомобілі марки «Mitsubishy outlander», н.з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що виявлені та вилучені згідно протоколу огляду місця події від 02 вересня 2021 року речі та документи були визнані речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відчуження, розпорядження та користування права на майно грошові кошти двома купюрами номіналом 100 гривень №СГ8332023 та 2000 Російських рублів №АА393074754, які були вилучені під час огляду місця події 02.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , в автомобілі марки «Mitsubishy outlander», номерний знак НОМЕР_1 .

Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1