Справа № 484/4124/20
Провадження № 1-кп/484/175/21 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Романова Балка, Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, не працює, з середню спеціальною освітою, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за наступних обставин.

В обвинувальному акті зазначено, що 29.09.2020 року ОСОБА_6 , яка офіційно працевлаштована, перебувала на роботі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 29.09.2020 року об 11.00 годині до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийшла ОСОБА_8 з метою віддати борг, а саме грошові кошти у сумі 2700 гривень, власниці магазину ОСОБА_7 . Проте, останньої не було на місці, тоді ОСОБА_8 віддала гроші продавцю продовольчих товарів ОСОБА_6 з проханням передати їх ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 перерахувавши грошові кошти, поклала їх до каси магазину.

Тоді, о 23.00 годині у ОСОБА_6 , зачинивши магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перебуваючи у середині приміщення, виник умисел на таємне заволодіння грошових коштів, які належать власниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 . Достовірно знаючи, що в касі наявні грошові кошти у сумі 2700 гривень, ОСОБА_6 , виконуючи задумане, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та маючи вільний доступ до каси, шухляди у столі, відчинила її та з якої таємно викрала грошові кошти у сумі 2700 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального проступку зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинила, власниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 2700 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », суд приходить до висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ та Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року, Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обовязки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обовязок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, якою встановлено перелік обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 стаття 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, ч.4 ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачать на її користь.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 , яка діяла як фізична особа-підприємець, 01.06.2020 року уклали трудовий договір № 0106/20-2, відповідно до якого ОСОБА_6 зобов`язалася виконувати роботу Продавця продовольчих товарів а ОСОБА_7 оплачувати її працю у розмірі 4723 грн. на місяць.

Виконуючи свої трудові обов`язки ОСОБА_6 працювала продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

29.09.2020 року об 11.00 годині до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийшла знайома ОСОБА_7 . ОСОБА_8 з метою віддати борг, гроші у сумі 2700 гривень, власниці магазину ОСОБА_7 . Так як ОСОБА_7 не було в магазині, ОСОБА_8 віддала гроші ОСОБА_6 з проханням передати їх ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_6 поклала вказані гроші до шухляди, розташованої за прилавком, в якій також зберігались грошові кошти каси магазину.

Того ж дня, близько 23.00 години ОСОБА_6 , зачинила магазин, взяла з шухляди передані їй ОСОБА_8 гроші в сумі 2700 грн. та пішла додому.

Викладені фактичні обставини підтверджуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камери спостереження, встановленої в помешканні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що дійсно вона забрала передані їй ОСОБА_8 гроші з шухляди за обставин викладених вище, проте зробила це з відома ОСОБА_7 для того, щоб наступного дня передати їй особисто. Це було зроблено у зв`зку із тим, що ОСОБА_6 наступного дня була вихідна, і не повинна була виходити на роботу до магазину. Наступного дня, 30.09.2020 року ОСОБА_6 віддала гроші ОСОБА_7 , яка особисто приїхала до місця її мешкання. Крім того 30.09.2020 року ОСОБА_6 вирішили звільнитися з роботи та повідомила про це ОСОБА_7 . Та в свою чергу звернулась до ОСОБА_6 з вимогою повернути їй кошти, які були раніше виплачені в якості заробітної платні наперед в сумі 4000 грн. ОСОБА_6 згодом протягом декількох днів повернула і ці кошти.

Обвинувачена пояснила, що ОСОБА_7 була дуже незадоволена бажанням ОСОБА_6 звільнитися, погрожувала їй кримінальним переслідуванням і фактично звільнила її в перших числах жовтня 2020 року, але документально оформила звільнення 30.09.2021 року.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що не давала ОСОБА_6 будь яких доручень передавати їй гроші, принесені ОСОБА_8 до магазину. Пояснила, що 30.09.2021 року виявила відсутність коштів, після чого довго не могла додзвонитися до ОСОБА_6 та була вимушена розшукувати її. Після того, як змогла зателефонувати до ОСОБА_6 повідомила їй що вона повинна звільнитися з роботи. Потерпіла підтвердила, що дійсно раніше на прохання ОСОБА_6 вона виплатила наперед заробітну плату в сумі 4000 грн., які ОСОБА_6 повернула протягом наступних днів, але 2700 грн. передані ОСОБА_8 так і не повернула.

ОСОБА_7 заявила цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинуваченої грошові кошти в сумі 2700 грн. та 10000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Слід звернути увагу на те, що з пояснень обвинуваченої та потерпілої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 під час роботи продавцем магазину мала доступ до грошових коштів, що зберігались в шухляді за прилавком, раніше могла за згодою ОСОБА_7 брати з каси гроші в рахунок заробітної платні.

В даному випадку суд має сумнів в наявності вини обвинуваченої у вигляді умислу на таємне заволодіння грошовими коштами потерпілої.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 була звільнена з посади продавця продовольчих товарів 30.09.2020 року на підставі наказу № 010 за угодою сторін, пункту 1 статті 36 КЗпП.

Тобто наступного дня після подій, викладених у обвинувальному акті потерпіла ОСОБА_7 , як роботодавець, не мала жодних претензій до працівниці ОСОБА_6 , і звернулась до поліції із заявою про кримінальне правопорушення лише 07.10.2020 року. ОСОБА_7 , як роботодавець мала право ініціювати звільнення ОСОБА_6 за своєю ініціативою на підставі п. 8 ч. 1 ст. 40 КЗпП, проте не зробила цього, а звільнення ОСОБА_6 було оформлено саме за угодою сторін.

При цьому суд не виключає можливу наявність грошових зобов`язань у ОСОБА_6 перед ОСОБА_7 , але такі обставини носять цивільно-правовий характер і можуть бути встановлені саме в такому порядку.

Отже, з огляду на викладене суд вважає своїм обов`язком тлумачити сумніви щодо доведеності вини обвинуваченої на її користь.

Згідно п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Наданий суду відеозапис слід зберігати при справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

На підставі ст.100 КПК України ДВД диск з відеозаписом з камери спостереження, встановленої в помешканні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зберігати у справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: