У Х В А Л А

іменем України

27 жовтня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000700 від 25.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

СУ ГУНПв Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000700 від 25.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.2021, близько 19:20, водій: ОСОБА_5 , 1994 р.н., керуючи автомобілем DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині провулку Пирятинського в м. Гребінка, Лубенського району, Полтавської області, в сторону центра міста, де проїжджаючи поблизу електроопори №97, допустив наїзд на малолітнього пішохода: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по проїзній частині, попереду, в попутному напрямку, відносно руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_7 . У результаті описаної вище ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений до реанімаційного відділення Гребінківської ЦРЛ.

25.10.2021 року працівниками поліції проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено транспортний засіб - автомобіль «DaewooLanos», д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 , видане 29.12.2004 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході огляду встановлено, що на момент огляду автомобіль має пошкодження. За результатами огляду транспортний засіб тимчасового вилучено та поміщено для зберігання на територію СПД № 1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 16.

З огляду на вказане, враховуючи те, що автомобіль «DaewooLanos», д.н.з НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди злочину, є доказом в кримінальному провадженні, може бути використаний для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 25.10.2021 року постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 його визнано та залучено як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль «DaewooLanos» д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 , видане 29.12.2004 МРЕВ-2 м. Харків, є речовим доказом, який може бути використано як речовий доказ та, за наявності заявленого цивільного позову в рамках розслідування кримінального провадження, для відшкодування заподіяної шкоди.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереженням слідової інформації та загалом речового доказу, з необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля «DaewooLanos» д.н.з НОМЕР_1 , у слідства виникла потреба в накладенні арешту на вищезазначене майно, з чим слідчий і звернувся до суду.

Місцем зберігання речового доказу визначити територію ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНПв Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000700 від 25.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Майно, вилучене в ході огляду від 25.10.2021 року, а саме: транспортний засіб - автомобіль «DaewooLanos», д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 , видане 29.12.2004 р. МРЕВ-2 м. Харків, має суттєве значення, оскільки являється речовим доказам по даному кримінальному провадженні, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 98, 130,131, 167-174,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000700 від 25.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 , видане 29.12.2004 МРЕВ-2 м. Харків, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого майна територію ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою Полтавська область, м. Пирятин, вул. Зоряна, 7.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000700.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .