Провадження №1-кп/522/2286/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000437, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоне, Тарутинського району, Одеської області, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, яка має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_10 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

30.06.2021 року приблизно о 23 годині ОСОБА_3 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_9 перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де вони вживали алкогольні напої.

Під час спілкування, між ОСОБА_3 , та ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_9 , почав ображати нецензурними словами ОСОБА_3 , та конфлікт в подальшому переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_9 наніс один удар кулаком руки по голові ОСОБА_3 .

В ході бійки у ОСОБА_3 , яка будучи обуреною поведінкою ОСОБА_9 , який наніс їй удар кулаком руки в голову, бажаючи йому помститися, раптово виник намір направлений на умисне позбавлення життя із застосуванням ножа, який знаходився на кухонному столі.
Реалізуючи свій намір направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , в ході бійки взяла, із столу, в праву руку кухонний ніж, та діючи з прямим наміром, направленим на умисне вбивство, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та свідомо припускаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_9 , та умисно лезом ножа, який вона тримала в правій руці, нанесла йому один удар в життєво важливий орган, причинивши йому колото-різану рану передньої поверхні лівої половини грудної клітки з пораненням серця яка ускладнилась геморагічним шоком 4-го ступеня і згідно з п.2.1.3 «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.

Однак, ОСОБА_3 , вважаючи, що вона виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме направленого на умисне вбивство, довести до кінця свій намір направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , не змогла, з незалежних від її волі причин, у зв`язку з тим, що потерпілий став кричати, ОСОБА_3 , злякавшись, що вона може бути затримана за скоєний нею особливо тяжкий злочин, та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, вибігла із квартири, та покинула місце скоєного кримінального правопорушення, а потерпілого ОСОБА_9 , було терміново доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня №1», де йому було надано невідкладну медичну допомогу.

У судовому провадженні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушеннявизнала частково, та пояснила, що30.06.2021 року вона прийшла додому за адресою: АДРЕСА_2 , та зазначені події відбувались приблизно о 23 годині вечора, потерпілий ОСОБА_9 запитав її за ключі, які вона йому не залишила, після чого вони сіли за стіл, та вживали алкогольні напої приблизно по 100 грам, разом з ними у квартирі був товариш ОСОБА_11 . В ході конфлікту потерпілий ОСОБА_9 наніс їй удари по голові, вона хотіла, щоб він не наносив їй удари та взяла кухонний ніж. Коли він кинув на неї халат, вона нанесла йому удар ножем, викинула ніж, вибігла у коридор, та викликала швидку допомогу. Конфлікт був біля дверей, ніж взяла, щоб потерпілий злякався, та вона не хотіла його вбивати, удар ножем нанесла один раз, не бачила куди наносила удар, не розуміла чому наносила удар, удар ножем нанесла після того, як пройшло 2-3 хвилини, як ОСОБА_12 її ударив. Також обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що коли нанесла удар потерпілому у нього в руках не було ні ножа, ні інших предметів. Також обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що вона не бачила куди наносила удар ножем потерпілому, не хотіла його вбивати, чи ранити, хотіла його налякати, не думала, що він буде впритул стояти біля неї, та так вийшло, що вона вдарила його ножем. Також у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 показала, що вона нанесла удар ножем, замахнувшись рукою зверху вниз.

Суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені указаного кримінального правопорушення, крім часткового визнання нею вини в судовому засіданні, повністю доведена і підтверджується наступними доказами:

-У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України пояснив про те, що 30.06.2021 року зазначені події відбувались у квартирі АДРЕСА_3 , та між ним, та ОСОБА_3 , яка була трохи у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт, в ході якого вона вдарила його ножем у серце, та свідком цих подій був його друг ОСОБА_11 , який це все бачив, та вони усі разом вживали алкоголь. З початку конфлікту він ображав обвинувачену ОСОБА_3 , потім наніс їй один удар кулаком по голові, по щоці. Після того, як він наніс їй удар, вона взяла ніж, та він кинув халат на неї, та вона два раза нанесла йому удар ножем, один удар в серце, другий удар в область легень. Перший удар в район серця вона наносила із халатом на голові, а другий удар в область легень без халата на голові. Він проходив курс лікування більше 37 днів, йому зробили одну операцію, та йому матеріально допомагала мати обвинуваченої. Перед тим, як обвинувачена ударила його ножем, він їй ударів не наносив. У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 просив строго не карати обвинувачену, та просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, та пояснив, що йому матеріальна шкода на лікування повністю відшкодована,

-У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України пояснив про те, що дату тих подій він не пам`ятає, це відбувалось цього року, він разом із ОСОБА_9 приїхав до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , та почали із ним випивати, випивши по 100 грам, подзвонили по телефону ОСОБА_3 , із якою потерпілий ОСОБА_9 проживає разом. Вона приїхала додомуприблизно о 23 годині, та теж почала з ними випивати, у квартирі їх було троє. Після чого між нею, та ОСОБА_9 почався скандал, цей конфлікт був декілька хвилин, із-за того, що вона не залишила йому ключі від квартири, та потерпілий ОСОБА_9 два раза ударив її долонею по обличчю, та сказав їй, щоб вона забрала речі, та уходила. Після чого вона взяла зі столу ніж, та побігла до дверей виходу із квартири. ОСОБА_9 сидів рядом із ним, потім пішов до неї, та просив віддати ніж. Обвинувачена ОСОБА_3 із ножем стояла, а потерпілий просив віддати кухонний ніж із дерев`яною рукояткою, та їй не погрожував, він їй кинув на голову халат, а вона його ударила ножем. Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що бачив ці події на відстані 2 метрів, та вони відбувались в одній кімнаті, та в момент нанесення удару відстань між потерпілим ОСОБА_9 , та обвинуваченою ОСОБА_3 , яка стояла до нього обличчям була півтора метра, та вона тримала ніж лезом вниз. Перед тим, як обвинувачена ОСОБА_3 нанесла удар ножем, потерпілому ОСОБА_9 він їй удари не наносив, накинув на неї халат, та перед ударом ножем він сказав : « Віддай ніж». Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що він добре пам`ятає ці події. Також свідок ОСОБА_13 пояснив, що він по телефону потерпілого викликав швидку допомогу,

-У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України, пояснила про те, що вона не була присутня при зазначених подіях, та нічого не бачила, та їй подзвонили із поліції, та попросили приїхати. У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначила, що потерпілий ОСОБА_9 проживає у квартирі, яка належить їй, та вона знає, що події відбувались з 30 на 1 липня, та їй повідомили, що ОСОБА_15 підрізала Вадима. Коли вона приїхала у двір, то побачила поліцію, та їй повідомили, що ОСОБА_16 забрала швидка допомога, їй не було відомо, що ОСОБА_15 проживає разом із ним, так як постійно вона там точно не проживала, їй було лише відомо, що вони зустрічаються, але які у них відносини їй невідомо, та сусіди на них не скаржились.

-Висновком судово - медичної експертизи №1214 (період проведення з 09.07.2021 року до 30.07.2021 року), громадянина ОСОБА_9 , по медичній документації, та у відповідь на поставлені питання встановлено наступні підсумки:

1.2.3.4.6.7.8. У громадянина ОСОБА_9 виявлено наступне тілесне ушкодження: колото-різана рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки з пораненням серця.
Вказане тілесне ушкодження спричинене ударною дією колюче-ріжучого предмета, індивідуальні особливості якого у властивостях ушкодження не відобразилися.
Таким колюче-ріжучим предметом міг бути ніж. Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникло незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могло бути спричинене 30.06.2021 р.
Колото-різана рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки з пораненням серця ускладнилась геморагічним шоком 4-го ступеня і згідно з п. 2.1.3 «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Об`єктивних судово-медичних даних, за якими можна було б встановити
взаємне розташування між нападником та постраждалим в момент спричинення
ушкоджень, в розпорядженні експерта не мається.
Враховуючи характер та локалізацію ушкодження слід вважати, що воно
не могло утворитися в умовах падіння з положення стоячи на площині.

3 наявними ушкодженнями гр. ОСОБА_9 міг здійснювати активні самостійні дії (пересуватися, кричати, чинити опір).
Дане ушкодження могло утворитись при механізмі на який вказує підозрювана ОСОБА_3 , 1982 р.н., в протоколі проведення слідчого експерименту від 02.07.2021 року.

-Висновком судово - медичної експертизи №1166 (період проведення з 02.07.2021 року до 28.07.2021 року), громадянки ОСОБА_3 , відповідно до якої встановлено наступні підсумки:
У громадянки ОСОБА_3 виявлено наступне тілесне ушкодження: садно слизової оболонки лівої щоки.
Дане ушкодження утворилося від дії тупого, твердого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразились. Не виключається, що таким предметом могла бути кисть зажата в кулак (нога).

Судячи за морфологічними властивостями ушкодження (садно - покрите серозним відділяємим та фібріном), воно могло утворитися в термін від 1-ої доби до 3-х діб до моменту огляду експертом, тобто могло бути заподіяно 30.06.2021 р.
Зазначене ушкодження не було небезпечним для життя, і має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.5 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Характер та локалізація тілесного ушкодження нехарактерне для падіння з висоти власного росту.

-Висновком судово - медичної експертизи №651 (період проведення з 26.07.2021 року до 29.07.2021 року), відповідно до якої встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за логічною системою АВО, згідно з виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №4808/539 КНП «МКЛ №1» ОМР. На клинку ножа, вилученого під час огляду місця події 01.07.2021 р. за адресою : АДРЕСА_2 знайдена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген А, властивий групі А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО. Таким чином, не виключається можливість походження крові на дослідженому ножі від потерпілого ОСОБА_9

-Висновком судово-психіатричного експерта №406 від 27.07.2021 року, відповідно до якого встановлено, що підозрювана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, знаходилася у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, її дїї не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, у зв`язку з чим, вона була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії, та керувати ними. У теперішній час підозрювана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом підозрювана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може предстати перед слідством, та судом. За своїм психічним станом підозрювана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

-Протоколом огляду місця події від 01.07.2021 року, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:махровий халат темно-синього кольору, три рюмки, пляшка горілки «Хлібний Дар», ніж із дерев`яною ручкою світло-коричневого кольору, майки білого та сірого кольорів,

-Постановою слідчого про визнання речовими доказами від 01.07.2021 року, махрового халату темно-синього кольору, трьох рюмок, та пляшки горілки «Хлібний Дар», ножа із дерев`яною ручкою світло-коричневого кольору, майки білого та сірого кольорів, які визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні,

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2021 року, відповідно до якого підозрювана ОСОБА_3 зазначила обставини вчинення нею кримінального правопорушення,

-Протоколом отримання зразків для експертизи від 08.07.2021 року, відповідно до якого у підозрюваної ОСОБА_3 за допомогою стерильно скоугіфікатора з пальця, правової руки та оброблену у відділенні марлю відібраний зразок крові у ОСОБА_3 ,

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2021 року, відповідно до якого в ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , йому пропонувалось стисло розповісти про обставини, за яких підозрювана ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, що було зафіксовано на карту пам`яті micro SD, ємністю 32 gb.,

-Протоколом огляду предмету (відеозапису) від 28.07.2021 року, а саме флеш -накопичувача «Kingston» об`ємом пам`яті 32 gb., на якому був відтворений файл під назвою «0001» тривалістю 4 хвилини 16 секунд, та під час перегляду файлу проводилась розшифровка показань свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

-Відтвореними у судовому засіданні відеозаписами огляду місця події та проведення слідчого експерименту наданими прокурором, що було зафіксовано на карті пам`яті micro SD, ємністю 32 gb.

-Протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000210 від 01.07.2021 року, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_3 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вимоги ст.337 КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, та те, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір пенсійного віку - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вона раніше не судима, що матеріальна шкода на лікування потерпілому відшкодована у повному обсязі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також для запобігання вчинення кримінальних правопорушень іншими особами.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень указаною обвинуваченою.

Суд не погоджується із доводами захисника ОСОБА_10 про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст.118 КК України із наступних підстав.

У момент нанесення удару потерпілому ОСОБА_9 ножем обвинувачена ОСОБА_3 не захищала будь-які свої права та інтереси від суспільно небезпечного посягання, у неї був відсутній мотив для такого діяння, такий мотив є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України.

Суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 на ст.118 КК України, так як в момент нанесення нею удару ножем потерпілому ОСОБА_9 зазначений потерпілий просив її віддати ніж, в руках у цього потерпілого не було будь-яких предметів за допомогою яких він мав можливість нанести обвинуваченій тілесні ушкодження, він їй не погрожував, не вчиняв відносно неї суспільного небезпечного посягання. У обвинуваченої ОСОБА_3 не було необхідності оборонятись від потерпілого у такий спосіб, це був не відповідний захист. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , та свідок ОСОБА_13 .

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку про те, що застосований обвинуваченою засіб спричинення удару ножем потерпілому у життєво важливий орган є замахом на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та не відповідало небезпечності посягання перед тим, як цей потерпілий просив обвинувачену покинути квартиру разом із речами, віддати ніж, та перед цим за деякий час наніс удар кулаком в обличчя.

Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_10 про те, що обвинувачена не бачила, знаходячись під халатом, куди наносила удар ножем потерпілому, так як обвинувачена у судовому засіданні пояснила, що вона відчувала, що потерпілий ОСОБА_9 знаходився майже впритул до неї, тобто усвідомлювала, що саме йому наносила цей удар, а не свідку, що знаходився далеко і, зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що вона потерпілому нанесла один удар ножем, замахнувшись рукою зверху вниз, відразу після того, як він накинув на неї халат. Під час нанесення удару ножем, у верхню частину тіла, вона добре розуміла, що наносить удар ножем у життєво важливі органи людини. Нанесення обвинуваченою ОСОБА_3 удару ножем зверху вниз потерпілому ОСОБА_9 негайно після того, як він кинув їй махровий халат на голову, свідчить про те, що вона бачила, де стояв потерпілий, який не встиг відійти від неї, та був на відстані, що була достатня для нанесення удару. Нанесення такого удару ножем, як показала у судовому засіданні обвинувачена, зверху вниз, свідчить про наявність у неї наміру на причинення приникаючого ножового поранення, що у будь-якому випадку є потенційно небезпечним для життя людини.

Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_10 про те, що обвинувачена ОСОБА_3 злякалась того, що знаходилась у закритій квартирі із 2 чоловіками, та вчинила зазначене кримінальне правопорушення, так як свідок ОСОБА_13 не приймав участі у сварці, та не вчиняв ніяких незаконних дій відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

Суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачала суспільно небезпечні наслідки у вигляді можливої смерті іншої людини у разі нанесення удару ножем, свідомо припускала, або і бажала настання смерті. Про спрямованість такого наміру обвинуваченої ОСОБА_3 свідчить також і її поведінка після нанесення удару ножем потерпілому, вона просто покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а першу необхідну медичну допомогу потерпілому надавав свідок ОСОБА_13 , та цей свідок викликав швидку допомогу потерпілому.

Суд не враховує доводи потерпілого ОСОБА_9 , який стверджував, що обвинувачена нанесла йому два удари ножем, так як ці доводи спростовуються висновком судово-медичної експертизи №1214 від 30.07.2021 року, згідно до якої, у ОСОБА_9 була виявлена одна колото-різана рана. Крім того, суд не враховує ці доводи потерпілого, враховуючи вимоги ст.337 КПК України, згідно до якої, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, та суд має право вийти за межі обвинувачення тільки, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченій ОСОБА_3 у строк відбування покарання по зазначеному вироку суду, строк її перебування під вартою з 01.07.2021 року до 23.12.2021 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

На підставі ст.174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2021 року, на речові докази, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 174, 331, 367-371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі строком на 7 /сім/ років.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з01.07.2021 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 01.07.2021 року до 23.12.2021 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2021 року, а саме на: махровий халат темно-синього кольору, три рюмки, пляшку горілки «Хлібний Дар», ніж із дерев`яною ручкою світло-коричневого кольору, майку білого та сірого кольорів.

Речові докази: махровий халат темно-синього кольору, три рюмки, пляшку горілки «Хлібний Дар», ніж із дерев`яною ручкою світло-коричневого кольору, майку білого та сірого кольорів знищити.

Речовий доказ -флеш - накопичувач «Kingston» об`ємом пам`яті 32 gb. зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

23.12.2021