Справа № 727/6040/21
Провадження № 1-кп/727/355/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
За участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001290 від 27.05.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 26.05.2021 року біля 20 год. 20 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи по вул.Південно-Кільцевій,11 м.Чернівці, в ході виниклої словесної суперечки із ОСОБА_6 , переслідуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс декілька ударів ногами та руками по голові та тулубу ОСОБА_6 , в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синців: в потиличній ділянці, в правій скроневій ділянці; садна: на передніх поверхнях обох колінних суглобів в кількості 3-х; на тильній поверхні лівої китиці в проекції 1-2 п`ясних кісток; на зовнішніх поверхнях середніх фаланг 3-4-го пальців лівої китиці в кількості 2-х; на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; забійної рани на верхній губі справа по зовнішній та нижній поверхнях; синця по задньо-підпаховій лінії зліва на рівні 7-8-го ребер, перелому 7-8-го ребра, які згідно висновку судово-медичної експертизи №483 екс від 14.06.2021 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав. Пояснив суду, що дійсно 26.05.2021 року між ним та потерпілим виникла суперечка у зв`язку з тим, що останній звинуватив його у зникненні свого мобільного телефону, у ході якої розпочалася бійка. Першим йому наніс удар ОСОБА_6 . Він дійсно неодноразово наносив удари потерпілому та завдав останньому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається.

Цивільний позов заявлений потерпілим не визнав у зв`язку з його необґрунтованістю. Зазначив, що зубного протезу у потерпілого він не бачив та зуби йому не вибивав.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 26.05.2021 року ввечері їхав додому, по дорозі зайшов до магазину. Біля машини він одержав удар по голові та тілу. Коли він прийшов до тями, то виявив, що зник гаманець, в якому було 1500 доларів США та 7000 гривень, була розбита губа та поламані ребра. Він звернувся до поліції за фактом одержання тілесних ушкоджень, оскільки гаманець міг у нього випасти.

Заявлений цивільний позов підтримав. Вказував на те, що кримінальним правопорушенням йому було спричинено матеріальну шкоду на лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичне обстеження та інвентар у розмірі 137026 гривень. Протягом тривалого часу через погане самопочуття він не мав змоги працювати та утримувати свою сім`ю. Втрати від заробітку внаслідок незаконних дій відповідача, виходячи із середньої зарплати по регіону за травень у розмірі 10941 гривень, оцінює в 15914 грн. 18 коп. Також під час побиття потерпілий втратив гаманець, у якому знаходились грошові кошти у розмірі 1500 доларів США та 7000 гривень.

Окрім того, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у зв`язку із зламаними ребрами та відсутнім зубним протезом. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору, користуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює 35000 гривень.

Просив стягнути з ОСОБА_9 на його користь суму матеріального збитку у розмірі 215869 грн. 48 коп., а також 35000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Вина обвинуваченого, крім показів потерпілого, у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0001290 від 27.05.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомив про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме про факт його побиття ОСОБА_9 26.05.2021 року. (а.п.1-2 Том 1);

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.05.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_6 повідомив, що 26.05.2021 року біля 20 год. 20 хв. двоє невідомих осіб, застосувавши фізичну силу, побили його біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 (а.с.13 Том 1);

-Протоколом огляду місця події від 26.05.2021 року, у ході проведення якого було оглянуто прилеглу територію до під`їзду АДРЕСА_3 (а.с.14 Том 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2021 року, під час якого потерпілий показав як він вийшов з автомобіля та рухався в напрямку будинку. Після цього він відчув удар в потилицю, а потім один удар в праву сторону обличчя, від яких він впав. У цей момент ОСОБА_9 наніс йому удар в тулуб в ребра, а потім ще один удар в щелепу (а.с.21-27 Том 1).

-Висновком судово-медичної експертизи №483 екс від 14.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні щелепно-лицевої хірургії ОКНП «Чернівецька ОКЛ» з 26.05.2021 року по 02.06.2021 року з діагнозом: основний: Забійно-рвана рана верхньої губи справа.

-При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження:

-- синці: в потиличній ділянці, в правій скроневій ділянці; - садна: на передніх поверхнях обох колінних суглобів в кількості трьох; на тильній поверхні лівої китиці в проекції 1-2-ї п`ясних кісток; на зовнішніх поверхнях середніх фаланг 3-4 пальців лівої китиці в кількості двох; на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; забійна рана на верхній губі справа по зовнішній та нижній поверхнях, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я;

-Синець по задньо-підпаховій лінії зліва на рівні 7-8-го ребер, перелом 7-8-го ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

-Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як восьми разової травмуюючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам виникнення можуть відповідати вказаному в фабулі постанови та тому, на що вказує підекспертний (а.с.33-34 Том 1);

-Протоколом огляду від 22.06.2021 року, під час якого було переглянуто відео файл, наявний на ДВД диску. Під час перегляду відео файлу встановлено, що на дорозі неподалік під`їзду на землі лежить ОСОБА_6 , в цей момент від нього відбігає інша особа чоловічої статі в невідомому напрямку (а.с.37-38 Том 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2021 року, під час якого обвинувачений показав як він бився з потерпілим, після чого той впав на землю. Після цього він наніс йому декілька ударів по тулубу (а.с.65-69 Том 1).

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд також враховує, що ОСОБА_9 у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваним і попередження вчинення ним нових правопорушень, призначити йому основне покарання у виді обмеження волі у межах санкції, встановленої ч.1 ст. 122 КК України.

При цьому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст. 75, 76 КК України та звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_9 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

При вирішенні цивільного позову пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Під шкодою у кримінальному провадженні розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона, зокрема, у результаті викрадення, знищення або пошкодження майна.
Відповідно до положень ч. 1 ст.129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При цьому майнова шкода - це наслідки кримінального правопорушення , що мають вартісну форму та полягають у безпосередньому зменшенні матеріального блага особи (викрадення, пошкодження, знищення майна), у позбавленні її можливості одержати заплановані доходи, а також у понесенні особою будь-яких додаткових майнових витрат (на відновлення знищеного чи пошкодженого майна, тощо).
Якщо злочин передбачає заподіяння потерпілому шкоди (майнової, моральної чи фізичної), це є підставою виникнення, поряд з кримінальною, також і цивільно-правової відповідальності.
В свою чергу, статтею ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, окрім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Шкода, яка підлягає стягненню в кримінальному провадженні має випливати з пред`явленого обвинувачення.
Однак, заслуговує на увагу також те, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як було встановлено судом ОСОБА_6 звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди на лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичне обстеження та інвентар у розмірі 137026 гривень; стягнення втрат в заробітку у розмірі 15914 грн. 18 коп., а також грошових коштів у розмірі 7000 гривень та 1500 доларів США, які він втратив під час побиття.

На підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди на лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичне обстеження та інвентар у розмірі 137026 гривень потерпілим надано суду довідку ОКНП «Чернівецький обласний стоматологічний центр» №322 від 08.07.2021 року.

Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_6 потребує стоматологічної допомоги, а саме: хірургічних втручань видалення двох зубів та проведення імплантації одинадцяти двоетапних внутрішньо-кісткових імплантів; ортопедичної допомоги зубопротезування нижньої щелепи цільнолитим незнімним протезом в кількості чотирнадцяти одиниць металокераміки та встановлення двох куксових штифтових вкладок. Загальна вартість всіх етапів надання стоматологічної допомоги становить 137026 гривень. Розрахунок здійснено згідно діючого прейскуранту цін та виписаних реєстрів лікаря стоматолога-хірурга та лікаря стоматолога-ортопеда від 08.07.2021 року.

Даючи оцінку зазначеному доказу, суд зауважує, що висновком судово-медичної експертизи №483 екс від 14.06.2021 року не підтверджується факт пошкодження зубів потерпілого внаслідок події кримінального правопорушення, а лише зазначається про забійну рану на верхній губі справа по зовнішній та нижній поверхнях. А отже ймовірна шкода не випливає з пред`явленого обвинувачення
Окрім того, суду не було надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_6 до подій, що мали місце 26.05.2021 року зубного протезу, його виду та кількості протезованих зубів.

Також, суд звертає увагу на те, що вказані витрати не були понесені потерпілим.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди на лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичне обстеження та інвентар у розмірі 137026 гривень необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Також потерпілим було заявлено позовну вимогу про стягнення грошових коштів у розмірі 7000 гривень та 1500 доларів США, які він втратив під час побиття.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.
Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Розглядаючи вказану позовну вимогу, суд вважає, що вона не випливає із пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення та будь-якими доказами потерпілим доведена не була.
На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні даної частини позовних вимог у повному обсязі.
Окрім того, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення втрат у заробітку у розмірі 15914 грн. 18 коп.

При цьому, судом під час судового розгляду встановлено, що останній на момент вчинення правопорушення офіційно працевлаштований не був.

Положеннями статті 1195 ЦК України регулюються правовідносини по відшкодуванню шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Вказаним правилом передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості (стаття 1197 Кодексу).

Як встановлено судом і підтверджується документально висновком судово-медичної експертизи №483 екс від 14.06.2021 року, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії ОКНП «Чернівецька ОКЛ» з 26.05.2021 року по 02.06.2021 року, тобто вісім календарних днів. Будь-яких доказів перебування потерпілого на лікарняному в інший час суду надано не було.
Відповідно до офіційних відомостей Міністерства фінансів України середня заробітна плата по Чернівецькому регіону в травні 2021 року становила 10941 гривня.
Таким чином, відповідно до положень ст. 1197 ЦК України для обчислення втраченого заробітку, береться до уваги дохід середньомісячний заробіток по регіону, що за три місяці становить 32823 гривні. Документально підтвердженим є період перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні з 26.05.2021 року по 02.06.2021 року, тобто вісім календарних днів.
Отже, потерпілому підлягає відшкодуванню середній заробіток у пропорційному відношенні за вказаний період часу в розмірі: 32823 х 8: 92= 2854 грн. 17 коп.
Посилання потерпілого на його перебування на лікарняному впродовж місяця свого документального підтвердження не знайшли, у зв"язку з чим, до задоволення підлягають вимоги про відшкодування втраченого заробітку лише за період з 26.05.2021 року по 02.06.2021 року - 08 календарних днів у сумі 2854 грн. 17 коп.
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 35000 гривень слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як встановлено судом з висновку судово-медичної експертизи №483 екс від 14.06.2021 року, потерпілому ОСОБА_6 внаслідок кримінального правопорушення було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.
Суд також враховує, що внаслідок спричинення тяжкого тілесного ушкодження в житті потерпілого сталися негативні зміни у вигляді психологічного пригнічення, пов`язаного із неприємними спогадами про подію злочину та подальше лікування. При цьому, суд відмічає, що на час розгляду справи ОСОБА_9 відшкодував потерпілому кошти у сумі 3000 гривень.
Отже, при визначенні розміру грошового відшкодування за завдані потерплому моральні страждання суд, враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, бере до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , порушення його нормальних життєвих зав`язків, ступінь вини обвинуваченого, враховує вимоги розумності та справедливості.
З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у розмірі 15000 гривень.
Окрім того, потерпілим було заявлено про те, що ним було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

За змістом статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч.5 ст.128 Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 141 ЦПК України регламентовано, що судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Як було встановлено судом, позивачем було заявлено до стягнення позовні вимоги на суму 250869 грн. 48 коп., однак судом позовні вимоги було задоволено частково на суму 17854 грн. 17 коп.
Таким чином, судом було задоволено позовні вимоги у відсотковому відношенні на 7%, та відповідно відхилено їх у розмірі 93%.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 Кодексу щодо покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, заявлені представником відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 гривень у відсотковому відношенні до 7% становлять 1050 гривень.

Статтею 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тому, розмір шкоди також має бути підтверджений належними, допустимими та достовірними доказами.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і за його вчинення призначити його покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 завдану вчиненням кримінального правопорушення майнову шкоду у розмірі 2854 грн. 17 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 гривень, а також 1050 гривень понесених витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ: DVD диск, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1