Справа № 740/2525/21
Провадження № 1-кп/740/49/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині Чернігівської області кримінальне провадження №0001104 від 16.12.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, який не працює, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Грушово Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2010 року народження, та 2017 року народження, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає на водосховищі «Урочисте Руденкове» в с.Заньки Ніжинського району Чернігівської області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає по АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку грудня 2020 року, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_17 , запропонував ОСОБА_8 вчинити незаконне заволодіння вказаним автомобілем за грошову винагороду у сумі 5000 грн, на що ОСОБА_8 погодився.

У подальшому ОСОБА_8 з метою реалізації вказаного злочину та забезпечення фізичної переваги під час його вчинення запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 здійснити незаконне заволодіння зазначеним вище автомобілем за грошову винагороду в сумі 2000 грн, на що останній погодився.

15 грудня 2020 року близько 19-00 години ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з метою доведення умислу на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автомобілі марки «ВАЗ-21098», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 направилися до місця проживання ОСОБА_17 у с.Терешківка Ніжинського району Чернігівської області, де він був відсутній, та у подальшому почали його шукати. При цьому, для забезпечення переваги, з метою погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заздалегідь приготували мисливську гладко ствольну одноствольну рушницю, яку взяли з собою, про що також було відомо ОСОБА_10 .

У цей же день 15.12.2020, близько 20-30 год ОСОБА_9 , знаходячись в с.Сальне Ніжинського району Чернігівської області, помітив автомобіль «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 та надав вказівку ОСОБА_8 обігнати вказаний автомобіль та зупинитися на узбіччі проїжджої частини між селами Сальне та Шняківка Ніжинського району Чернігівської області, що і зробив ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_9 з метою доведення умислу на заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до кінця, щоб не бути впізнаним потерпілим, залишився у автомобілі ОСОБА_8 , при цьому розподілив ролі виконавців злочину наступним чином: ОСОБА_10 мав зупинити автомобіль ОСОБА_17 , а ОСОБА_8 мав чекати на узбіччі автодороги та після зупинки автомобіля разом з ОСОБА_10 наказати ОСОБА_17 вийти з автомобіля, при цьому погрожуючи застосувати заздалегідь підготовлену мисливську гладкоствольну одноствольну рушницю, та у подальшому заволодіти зазначеним автомобілем.

Того ж дня 15.12.2020 близько 20-50 год ОСОБА_10 , знаходячись між селами Сальне та Шняківка Ніжинського району Чернігівської області, з метою реалізації заздалегідь обумовленого плану, вийшов на дорогу та жестом руки зупинив автомобіль марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , після чого одразу відкрив передні пасажирські двері зазначеного автомобіля.

У свою чергу, у цей час ОСОБА_8 підійшов до вказаного автомобіля та, вийшовши за межі домовленості з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо обсягу злочинних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_17 та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, звів курок на бойовий звід та, тримаючи палець на спусковому гачку, спрямував через відкриті передні пасажирські дверцята автомобіля ствол зарядженої зазначеної вище рушниці на ОСОБА_17 , натиснув на спусковий гачок, здійснивши постріл у ОСОБА_17 , чим застосував насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального поранення правої бічної поверхні грудної клітки, що включає в себе численні багатоуламково-оскольчасті переломи 5, 6, 7 ребер справа, розриви та відриви тканини правої та частково лівої легень, а також м*яких тканин та органокомплексу середостіння, в тому числі грудного відділу аорти, серця, діафрагми, ушкодження дробинами хребта та спинного мозку та саден внутрішньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, від яких ОСОБА_17 помер на місці події 15.12.2020.

Смерть ОСОБА_17 настала внаслідок вогнепального поранення правої бічної половини грудної клітки.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення незаконного заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_8 було вчинено умисне вбивство ОСОБА_17 , що перешкодило реалізації раніше обумовленого злочинного плану, та у зв`язку з наближенням іншого автомобіля, водій якого міг викрити співучасників злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав фактичні обставини справи щодо незакінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом та вбивства ОСОБА_17 , але вважає неправильною кваліфікацію його дій щодо вбивства за ч п.6 ч.2 ст.115 КК України, оскільки умислу на вбивство ОСОБА_17 він не мав, а позбавив його життя з необережності.

ОСОБА_8 показав, що з ОСОБА_9 він познайомився за місяць до вчинення злочинів у с.Заньки Ніжинського району, де останній на водосховищі виконував будівельні роботи на об*єкті його батька - приватного підприємця.
При спілкуванні ОСОБА_9 розповів йому про особу, яка не розрахувалась з ним за виконану роботу, не повертає його будівельний інструмент та попросив у нього допомоги у відібранні у ОСОБА_17 в якості компенсації належного йому автомобіля марки «ВАЗ 2110», на що він погодився. Спочатку вони мали намір тільки налякати ОСОБА_17 , щоб він віддав автомобіль. ОСОБА_18 дав йому 2000 гривень на заправку бензином його автомобіля та придбання нового телефону із сімкарткою для здійснення дзвінків ОСОБА_17 . Мобільний телефон купив ОСОБА_10 , а він купив сім-карту.За вказівкою ОСОБА_9 він телефонував ОСОБА_17 під приводом укладення з ним угоди на виконання будівельних робіт, з метою чого домовився з ним про зустріч на будівельному об*єкті у м.Ніжині, на що останній погодився, але у домовлений час на зустріч ОСОБА_17 не приїхав, тоді ОСОБА_9 запропонував поїхати до ОСОБА_17 додому у с.Терешківка Ніжинського району у темну пору доби та самовільно таємно заволодіти його автомобілем.

Через два дні після цього 15.12.2020 у темну пору доби біля 19 години вони поїхали до ОСОБА_17 у с.Терешківка з метою таємного заволодіння його автомобілем. У автомобіль він поклав гладкоствольну рушницю, яка залишилася на водосховищі після попереднього охоронника у с.Заньки, та яку він взяв, щоб налякати ОСОБА_17 , ОСОБА_9 цього не бачив. Рушниця була заряджена. Він її розрядив, набої поклав собі до кишені, а рушницю - під ноги в автомобіль. Потім вони з ОСОБА_9 заїхали до м.Ніжина, де забрали його товариша ОСОБА_10 , запросити якого запропонував ОСОБА_9 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_17 - фізично дужий чоловік і при його супротиві їм буде складно його подолати.

За те, що вони заберуть автомобіль, ОСОБА_9 пообіцяв їм 5000 грн , про що він за два тижні до цього повідомив ОСОБА_10 і він погодився допомогти заволодіти автомобілем ОСОБА_17 . Вони поїхали на належному його батьку автомобілі марки «ВАЗ 2109», за кермом якого перебував він. ОСОБА_9 знаходився поруч з ним на пасажирському сидінні, а ОСОБА_10 на задньому сидінні. Коли ОСОБА_10 сідав до салону автомобіля у м.Ніжині, то побачив рушницю і запитав: «що це», на що він відповів йому, що ця рушниця призначена для того, щоб налякати ОСОБА_17 . Цю розмову теж чув ОСОБА_9 . Запитань про те, чи заряджена рушниця, ні від кого не надійшло.
Приїхавши у с.Терешківка, ОСОБА_9 показав будинок ОСОБА_17 .. Проїзджаючи біля його двору, вони побачили, що автомобіля у дворі немає. Потім ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_17 може бути у кума та розказав напрямок руху. Вони зупинилися на автомобілі у кінці села Терешківка і ОСОБА_9 пішов до подвір`я кума ОСОБА_17 перевірити, чи знаходиться там його автомобіль. У цей час він з ОСОБА_10 роздивлялися рушницю, взводили курок, але не заряджали. ОСОБА_9 повернувся та повідомив, що автомобіля ОСОБА_17 у подвір*ї його кума немає і вони поїхали у сторону м.Ніжина.
Під`їжджаючи до с.Лосинівка Ніжинського району, ОСОБА_9 побачив автомобіль ОСОБА_17 , який рухався під його керуванням у зустрічному їм напрямку, і він наказав йому розвернути свій автомобіль та рухатися за автомобілем ОСОБА_17 . Обігнавши його автомобіль, вони їхали попереду на достатньо великій відстані. За цей час ОСОБА_9 спланував подальші дії та наказав зупинитися на Т-образному перехресті та взяти з собою рушницю і зупинити автомобіль ОСОБА_17 , налякати його та забрати автомобіль. Сам ОСОБА_9 залишився сидіти у салоні автомобіля, щоб його не впізнав ОСОБА_17 . Так, він взяв рушницю та сховався у кущах, де вставив патрон у рушницю з метою здійснення пострілу у повітря, щоб налякати ОСОБА_17 і примусити його залишити свій автомобіль. Коли ОСОБА_10 зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_17 , останній відчинив двері зі сторони пасажирського сидіння, щоб ОСОБА_10 сів у автомобіль, оскільки спитав у нього, куди його потрібно підвезти. ОСОБА_10 відповів, що йому потрібно доїхати до с.Терешківка, але у салон автомобіля він не сідав. У цей час він з рушницею підбіг до автомобіля зі сторони ОСОБА_10 , який відхилився, щоб він просунув у салон рушницю, та, висловлюючись нецензурними словами на адресу ОСОБА_17 та погрожуючи йому, наказав вийти з автомобіля та просунув рушницю у салон автомобіля внапрямок ОСОБА_17 , щоб останній бачив зброю. Між ОСОБА_17 та рушницею відстань була близько 30 см. ОСОБА_17 схопив за ствол рушниці та смикнув її, мабуть, хотів вихопити, і раптово майже відразу пролунав постріл, так як його палець знаходився на спусковому гачку. ОСОБА_17 кричав від болю, так як був поранений. Вони побачили у нього кров і придавили рукою ОСОБА_17 місце, звідки текла кров. Він не бажав та не мав наміру вбивати ОСОБА_17 . Вони намагалися надати йому допомогу. Двері в автомобіль ОСОБА_17 були закриті. Він побіг до автомобіля за аптечкою та попросив ОСОБА_9 допомогти, на що він відповів, що на виклик приїде автомобіль швидкої допомоги. Коли він брав аптечку, то не зміг допомогти, оскільки не знав, що робити. Він розгубився і у нього був шок. Вони всі сіли у автомобіль та поїхали у м.Ніжин, але іншою дорогою. По дорозі ОСОБА_9 зателефонував на швидку допомогу та повідомив про місце знаходження автомобіля ОСОБА_17 та про необхідність надання йому допомоги. Рушницю з місця події він забрав, а потім її забрав ОСОБА_9 Сім-карту вони викинули, а телефон залишався у ОСОБА_10 .
Приїхавши до м.Ніжина, він спочатку висадив ОСОБА_10 біля школи №13, а потім поїхав на заправку. ОСОБА_9 дав йому 500 грн для придбання горілки, щоб він випив та заспокоївся, та ключі від своєї квартири, щоб він не їхав на ніч додому.
Наступного дня він зустрівся з ОСОБА_10 , а потім вони зустрілися з ОСОБА_9 , який заспокоював їх та казав, що ОСОБА_17 врятували, він прийшов до свідомості, але нічого не пам`ятає, і рекомендував їм поки не їздити на автомобілі.

Телефон для здійснення дзвінків до ОСОБА_17 купував ОСОБА_19 , а він купував сім-картку. З цього телефону також телефонували, коли викликали швидку допомогу.

Він вставив патрон у рушницю, щоб вистрілити у повітря під час нападу на ОСОБА_17 з метою, щоб у останнього не було сумніву у реальності загрози і з метою його залякування не виключав можливості, що буде стріляти у повітря. У ОСОБА_17 він стріляти не збирався. Він кричав нецензурними словами ОСОБА_17 , щоб він виходив з автомобіля, але ОСОБА_17 не злякався і не вийшов.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні вину визнав та показав, що ОСОБА_8 розповів йому про те, що його знайомому потрібна допомога - потрібно було забрати у ОСОБА_17 автомобіль і за це він заплатить 2500 грн. ОСОБА_8 дав йому гроші та попросив купити телефон, з якого потім телефонували до ОСОБА_17 та запрошували його під приводом досягнення домовленості про виконання ним будівельних робіт приїхати у м.Ніжин, але він на зустріч не з*явився. При зустрічі вони мали забрати у ОСОБА_17 автомобіль. Пізніше ОСОБА_8 розповів, що разом з ОСОБА_9 вони поїдуть до ОСОБА_17 додому у с.Терешківка, щоб непомітно виштовхати з двору автомобіль та забрати його. Вхідні двері до будинку ОСОБА_17 планували підперти стороннім предметом, щоб ніхто не вийшов з будинку. Тільки ОСОБА_9 був обізнаний з тим, як відчиняються ворота у господарстві ОСОБА_17 , як заводиться його автомобіль, місце його розташування і попереджав, що у разі, якщо з будинку вийде ОСОБА_17 , то щоб вони його побили, але він особисто цього не планував, а сподівався на те, що він втече.
15.12.2020 вони поїхали у с.Терешківку до ОСОБА_17 . Коли він сів у автомобіль, то відразу побачив рушницю та запитав, чому вона тут, на що ОСОБА_8 відповів, що це потрібно для залякування ОСОБА_17 .
По дорозі в с.Терешковку ОСОБА_9 пропонував побити ОСОБА_17 та вивезти у поле або зв*язати його та залишити у багажнику автомобіля, але вони від таких пропозицій відмовилися.
У с.Терешківка на подвір`ї ОСОБА_17 його автомобіля не було і за пропозицією ОСОБА_9 вони поїхали до будинку кума ОСОБА_17 у с.Терешковка, де ОСОБА_9 вийшов з салону автомобіля та пішов шукати автомобіль ОСОБА_17 , а вони з ОСОБА_8 поїхали на кінець села. Доки чекали на ОСОБА_9 , то роздивлялися рушницю, взводили курок та стріляли у повітря без набоїв. ОСОБА_9 повернувся та повідомив, що у дворі кума ОСОБА_17 також немає його автомобіля і вони вирішили повертатися додому.
Приїхавши у с.Лосинівку, ОСОБА_9 побачив ОСОБА_17 , який на своєму автомобілі рухався внапрямок с.Терешківка, та наказав їхати за ним. В той час, поки вони наздоганяли та переганяли автомобіль ОСОБА_17 , ОСОБА_9 виклав їм план подальших дій, згідно якого він повинен під приводом підвезти його зупинити автомобіль ОСОБА_17 , а ОСОБА_8 погрозами вигнати його з салону автомобіля, а ОСОБА_9 буде чекати їх у автомобілі. Обігнавши автомобіль ОСОБА_17 , вони з`їхали з дороги на відстань 100- 150 метрів та вийшли з автомобіля. ОСОБА_8 тримав рушницю, так як ОСОБА_9 бажав, щоб він налякав ОСОБА_17 , направивши на нього рушницю. Чи була заряджена рушниця, він не знав, та про наміри ОСОБА_8 стріляти у повітря з метою залякування ОСОБА_17 йому також не було відомо. ОСОБА_9 залишився чекати їх в автомобілі. ОСОБА_8 сховався за бетонні плити на відстані понад 10 метрів, а він пішов зупиняти автомобіль ОСОБА_17 .
Коли він махнув рукою і зупинився автомобіль, то ОСОБА_17 відчинив двері з боку пасажирського сидіння та запитав, куди йому потрібно їхати, на що він відповів, що йому потрібно у с.Терешківка, і в цей час підбіг ОСОБА_8 та просунув у салон автомобіля рушницю, а він перед цим притиснувся до дверей автомобіля, надаючи доступ до салону ОСОБА_8 . ОСОБА_17 її схопив та пролунав постріл. Можливо, він хотів вирвати рушницю з рук ОСОБА_8 , тому і потягнув її на себе. ОСОБА_17 почав кричати, з-під сидіння автомобіля потекла його кров. Вони кинулися шукати аптечку, не знали, як допомогти ОСОБА_17 . Хотіли витягти його з автомобіля, але він був пристебнутим і двері автомобіля не відчинялися і вагою ОСОБА_17 був більший за них. ОСОБА_9 до автомобіля ОСОБА_17 не підходив, казав «вбили, то й вбили». Вони залишили пораненого ОСОБА_17 в автомобілі та на автомобілі під керуванням ОСОБА_8 поїхали внапрямок м.Ніжина об*їздною дорогою. По дорозі ОСОБА_9 викликав швидку допомогу з придбаного ним телефону. Після дзвінка сім-картку викинули. У м.Ніжині його висадили біля школи, він зайшов до знайомого, де залишив свій телефон без сім-картки. Наступної ночі вони зустрілися і ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_17 «відкачали» і він перебуває у реанімації. Організатором злочину був ОСОБА_9 .
Заявлені до нього цивільні позови потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про стягнення по 150 тисяч грн. моральної шкоди кожній - визнає повністю.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні вину визнав частково, а саме: визнав вину у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом за ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України і не визнав вини в організації цього замаху згідно ч.3 ст.27 КК України та показав, що з ОСОБА_17 перебував у дружніх відносинах ще з попереднього місця проживання у одному селі в Закарпатській області, потім працювали разом на будівельних роботах у Ніжинському районі, мали багато замовлень і ОСОБА_17 не у повному обсязі розраховувався з ним за виконані ними роботи так, із сплачених за облаштування даху 100 тисяч гривень надав йому тільки 9 тисяч грн і також не доплачував зароблені ним гроші за іншими замовленнями. Крім того, він безпідставно звинуватив його у крадіжці перфоратора і після цього між ними склалися неприязні відносини. Він намагався поговорити з ОСОБА_17 , але він уникав зустрічі з ним та заблокував його телефон.
Він працював на будівництві котеджей у фізичної особи-приватного підприємця, який є батьком обвинуваченого ОСОБА_8 , у с.Заньки Ніжинського району, де познайомився з ОСОБА_8 , який допомагав йому у будівельних роботах, і якому він розповів про його конфлікт з ОСОБА_17 та попросив ОСОБА_8 відвезти його до нього у с.Терешківка з метою повернення йому ОСОБА_17 зароблених ним грошей у сумі 15 тисяч гривень. Адреса місця проживання ОСОБА_17 була відома тільки йому.
Він не бажав заволодіти автомобілем ОСОБА_17 та не організовував ОСОБА_8 та ОСОБА_10 для заволодіння автомобілем ОСОБА_17 .
Йому було відомо, що ОСОБА_17 мав намір продати автомобіль і він хотів поговорити з ним про те, що заплатить йому різницю між його боргом 15 000 грн та вартістю автомобіля та забере собі автомобіль у власність.
У відповідь ОСОБА_8 запропонував йому покарати ОСОБА_17 за його негідну поведінку та попросив його номер телефону, повідомивши, що домовиться по телефону про зустріч з ним та поб`є його. Він дав йому номер телефону ОСОБА_17
14.12.2020 до нього прийшов ОСОБА_8 , якому він дав гроші для придбання телефону, сім-картки та заправки автомобіля. ОСОБА_8 попросив свого знайомого ОСОБА_10 , щоб той допоміг розібратися з ОСОБА_17 , оскільки він повідомив, що ОСОБА_17 - фізично сильний кремезний чоловік.
Гроші за це він нікому не пропонував, обіцяв тільки «могорич». ОСОБА_8 він давав гроші для того, щоб заправити автомобіль. Наміру забирати автомобіль він не мав, хотів поговорити з ОСОБА_17 з приводу його грошових зобов*язнь. ОСОБА_8 запитував у нього, що має ОСОБА_17 , що у нього можна забрати за борги, а коли дізнався про наявність у ОСОБА_17 автомобіля, то запропонував забрати його.
15.12.2020 вони з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 поїхали у с.Терешківка до ОСОБА_17 додому. Під`їхавши до подвір`я, вони побачили, що автомобіль ОСОБА_17 на подвір*ї відсутній. Після невдалих пошуків автомобіля ОСОБА_17 у с.Терешківка вони поїхали додому. У с.Лосинівка він побачив автомобіль ОСОБА_17 під його керуванням, який рухався у напрямку с. Терешківка. ОСОБА_8 запропонував, щоб він зупинив автомобіль, на що він сказав, що ОСОБА_17 не зупиниться, оскільки упізнає його. Він пропонував їхати за автомобілем ОСОБА_17 додому і там поговорити, але потім вирішили зупинитися на дорозі. Вони розвернулися і за його командою поїхали за ОСОБА_17 та обігнали його. ОСОБА_8 організовував побиття ОСОБА_17 , коли вони побачили ОСОБА_20 у смт.Лосинівка.
ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та зупинив ОСОБА_17 , а ОСОБА_8 повинен був відволікти ОСОБА_17 розмовами, а потім повинен був підійти він та побити ОСОБА_17 . Про наявність зброї у ОСОБА_8 він дізнався тільки тоді, коли ОСОБА_8 побіг до автомобіля ОСОБА_17 з рушницею.
Він залишився в автомобілі ОСОБА_8 на відстані близько 200-300 метрів від місця події і відразу почув постріл, тому не став підходити до автомобіля ОСОБА_17 . До нього підбіг ОСОБА_8 в істериці та повідомив, що ОСОБА_17 смикнув за рушницю і відбувся постріл. Рушницю ОСОБА_8 поклав на дах автомобіля. Де у подальшому опинилася рушниця, він не знає, сліди з неї він не витирав. Вони залишили пораненого ОСОБА_17 в його автомобілі, а самі на автомобілі під керуванням ОСОБА_8 вирушили до м.Ніжина. По дорозі з телефону ОСОБА_10 він викликав швидку допомогу. ОСОБА_8 відвіз його у с.Заньки, а сам повернувся у м.Ніжин. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 він гроші не пропонував, хотів тільки покарати ОСОБА_17 , побивши його, щоб він не обманював людей.
Заявлені до нього цивільні позови потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про стягнення по 150 тисяч грн. моральної шкоди кожній - не визнає.

Потерпіла ОСОБА_14 показала, що з 2009 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_17 , мають трьох неповнолітніх дітей: 2009, 2011 та 2017 року народження, проживали в Закарпатській області в одному селі з ОСОБА_9 , з яким її чоловік з дитинства перебували у дружніх стосунках. У пошуках роботи вони всією сім*єю шість років тому приїхали до с.Терешківка Ніжинського району, де купили будинок. У вересні 2020 року до них на запрошення ОСОБА_17 приїхав ОСОБА_9 , який деякий час проживав у них, чоловік взяв його на роботу і вони разом працювали на будівництві.
Конфлікт між ОСОБА_17 та ОСОБА_9 спочатку виник через перфоратор, який чоловік взяв у користування у ОСОБА_9 і той вимагав його повернути. Потім ОСОБА_9 погрожував чоловіку, щоб він повернув гроші, які винен замовникам. В результаті перфоратор ОСОБА_9 він повернув та повернув гроші, які він був винен, і конфлікт було вичерпано. Особисто вона чула погрози від ОСОБА_9 в адресу її чоловіка. ОСОБА_17 мав автомобіль по довіреності і власник авто телефонував чоловіку, просив документи на автомобіль, хотіли забрати автомобіль, який вони купили за 36 000 грн. Вона особисто не чула, як ОСОБА_9 вимагав автомобіль.
15.12.2020 брат ОСОБА_21 попросив відвезти його на вокзал у м.Ніжин. Коли ОСОБА_17 вже повертався додому, то вона з ним розмовляла по телефону і він повідомив, що їде в с.Лосинівка і на дорозі погана видимість. Коли вона зателефонувала йому повторно через деякий час, то він вже не брав слухалку. Вона почала шукати знайомих, які мають автомобіль, щоб поїхати шукати чоловіка. Коли приїхали на те місце, де стояв автомобіль ОСОБА_17 , то там була швидка допомога, а чоловік вже був мертвий.
Сім`я ОСОБА_8 просили у неї вибачення, надавали матеріальну допомогу. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не вибачалися. Щодо міри покарання ОСОБА_9 , то просить призначити на розсуд суду, а ОСОБА_8 просить не карати.
Моральну шкоду оцінює у 150 000 грн, яку просить стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як вважає організатором скоєного ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 відшкодував їй моральну шкоду.
Потерпіла ОСОБА_15 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_17 . З ОСОБА_9 знайома, оскільки він працював з її братом. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вона не знає.
Між ОСОБА_17 та ОСОБА_9 був конфлікт через перфоратор та гроші, але він був вичерпаний. Гроші, які був винен ОСОБА_17 , він повернув.
15.12.2020 ОСОБА_17 повертався додому на автомобілі і в цей час йому зателефонувала їх мати із Закарпатської області, яка почула голоси та постріл і зателефонувала їм у с.Терешківку. Вони викликали швидку допомогу та поїхали назустріч ОСОБА_17 , який на автомобілі повертався з вокзалу м.Ніжина у с.Терешківку. Коли приїхали, то там вже була швидка допомога, поліція, брат був мертвий. Того дня ОСОБА_9 тричі приїздив у с.Терешківку та слідкував за ОСОБА_17 .
Цивільний позов підтримує та просить стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 моральну шкоду у сумі 150 000 грн. ОСОБА_8 моральну шкоду їй відшкодував.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_17 - його рідний дядько по матері. Він проживає у с.Терешківка. ОСОБА_9 він знав та товаришував з ним. У вересні 2020 року ОСОБА_9 розповідав йому, що ОСОБА_23 винен йому інструменти. Про наміри заволодіння автомобілем ОСОБА_17 . ОСОБА_9 нічого не казав. Зброї у ОСОБА_9 він не бачив.До конфлікту з інструментами між ОСОБА_9 та ОСОБА_17 були нормальні стосунки. Після вбивства ОСОБА_17 він телефонував до ОСОБА_9 , який повідомив, що знаходиться у м.Києві та на похорон ОСОБА_17 не приїде через відсутність коштів.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що 15.12.2020 до нього зателефонувала сестра ОСОБА_17 та повідомила, що останнього знайшли мертвим у машині між селами Шняківка та Терешківка. Коли він приїхав на місце пригоди, то побачив, що автомобіль ОСОБА_17 стояв не пошкоджений з увімкненими фарами, ОСОБА_17 був без свідомості. Він викликав швидку допомогу. Йому відомо, що у жовтні 2020 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_9 був конфлікт з приводу перфоратора, який ОСОБА_17 повернув ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_25 показав, що обвинувачений ОСОБА_8 є його сином. ОСОБА_9 він знає, оскільки з жовтня 2020 року він працював у нього на озері в с.Заньки та проживав у сторожці, допомагав йому по будівництву. Син допомагав йому по господарству, працював з ОСОБА_9 , навчався у нього будівельним роботам. У сина у користуванні був автомобіль, на якому він підвозив будматеріали.

Зброї у них на території ніколи не було, можливо, зброя залишилася від попереднього охоронця, який був звільнений влітку 2020 року. Про конфлікти ОСОБА_9 йому нічого невідомо.

Його сім`я допомагає сім`ї потерпілого і надалі буде допомагати.

Свідок ОСОБА_21 показав, що ОСОБА_17 - його рідний брат. Вони разом працювали на будівництві, і одного разу ОСОБА_17 казав, що до нього повинні приїхати та забрати належний йому автомобіль, оскільки про це на прохання ОСОБА_9 йому телефонувала особа, за якою зареєстрований автомобіль. Особисто він ніколи не чув, щоб ОСОБА_9 погрожував його брату. 15.12.2020 він перебував у сестри ОСОБА_15 у с.Терешківка, потім ОСОБА_17 відвіз його на залізничний вокзал ст.Ніжин. Коли він перебував у потязі, то йому зателефонували та повідомили про вбивство ОСОБА_17 .

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 частково визнали свою вину, їх вина підтверджується безпосередньо дослідженими доказами під час судового розгляду.
Крім показань свідків, потерпілих та обвинувачених у судовому засіданні були досліджені наступні докази, які суд визнає належними та допустимими, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України:
протокол огляду місця події від 15.12.2020 та фототаблиця до нього на автодорозі сполученням с.Сальне-с.Шняківка Ніжинського району, з якого вбачається, що на правій стороні розташований автомобіль марки «LADA», державний номерний знак НОМЕР_1 . В ході огляду автомобіля встановлено, що на передньому сидінні водія знаходиться тіло чоловіка. Здійснено опис розташування тіла в салоні автомобіля та здійснено його огляд. Під час подальшого огляду здійснено огляд та опис автомобіля;
постанова про визнання речових доказів від 16.12.2020, згідно якої визнано речовими доказами та вилучено: чорну куртку ОСОБА_17 з механічними пошкодженнями в місці смертельного ураження та слідами речовини темно-бурого кольору, схожої на кров; чорний чоловічий гаманець ОСОБА_17 зі слідами речовини темно-бурого кольору, схожої на кров; мобільний телефон ОСОБА_17 марки «Samsung» моделі Galaxy ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_5 ; шапку ОСОБА_17 сірого кольору з надписом червоного кольору «TROOPER»зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, та автомобіль марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_26 , мешканцю АДРЕСА_5 . Речові докази передано до камери зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, автомобіль на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області;
ухвала слідчого судді від 17.12.2020 про накладення арешту на вказані речі ОСОБА_17 ;
протокол огляду трупа ОСОБА_17 від 16.12.2020 та фототаблиця до нього, згідно якого місцем огляду є морг Ніжинського міжрайонного відділення Чернігівського обласного бюро СМЕ;
лікарське свідоцтво про смерть №92 від 16.12.2020 ОСОБА_17 , згідно якого зазначено місце смерті: Чернігівська область, Ніжинський район, на автодорозі між с.Сальне та с.Шняківка в салоні автомобіля. Причина смерті: сліпа проникаюча рана грудної клітки з ушкодженням хребта, ребер та внутрішніх органів. Хвороба (паталогічний стан), що призвела до смерті: масивна крововтрата; сліпа проникаюча рана грудної клітки з ушкодженням хребта, ребер та внутрішніх органів; напад з використанням іншої та не уточненої вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження;
копія свідоцтво про смерть ОСОБА_17 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого виконавчим комітетом Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області;
довідка КНП «Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради від 16.02.2021, згідно якої адміністрація повідомляє, що 15.12.2020 о 21-06 год на телефон «103» Центральної оперативної диспетчерської надійшов виклик (від проїжджаючого із телефонного номера НОМЕР_8 ) за адресою: с.Терешківка за селом у сторону м.Києва, про що свідчить запис у електронній карті швидкої медичної допомоги (форма 109/о) №447 від 15 грудня 2020 року. 15 грудня 2020 року о 21-36 год на телефон «103» Центральної оперативної диспетчерської надійшов виклик (від перехожого із телефонного номера НОМЕР_9 ) за адресою: с.Шняківка за селом Сальним, про що свідчить запис у електронній карті швидкої медичної допомоги (форма 109/о) №446 від 15 грудня 2020 року;
карта виїзду швидкої медичної допомоги №0447 А00 від 15 грудня 2020 року КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради;
аудіозапис виклику №447 та №466 від 15 грудня 2020 року та протокол огляду аудіозапису від 18.02.2021;
протокол огляду місця події від 16.12.2020 та фототаблиця до нього, згідно якого здійснено огляд ділянки узбіччя біля перехрестя вулиць Молодіжна та автодороги до с.Шняківка, де виявлено сліди відбитків протектора коліс автомобіля та недопалки;
протокол обшуку від 17.12.2020 за адресою: АДРЕСА_6 , де було виявлено та вилучено, зокрема: у кімнаті вітальні - синю чоловічу куртку з плямами невідомого походження;
постанова про визнання речових доказів та визнання місця їх зберігання від 17.12.2020, згідно якої визнано в якості речових доказів: мобільний телефон марки «Nokia», модель 612, ІМЕІ НОМЕР_10 , об`єднаний мобільною карткою оператора «Київстар», поміщений до спеціального пакету №7178458; мобільний телефон марки «Nokia», модель ТА1010, ІМЕІ НОМЕР_11 , поміщений до спеціального пакету №7178459; чоловіча куртка синього кольору з плямами невідомого походження; три стартові пакети «Vodafone», «МТС Україна», , «Лайфсел» , які поміщені до спеціального пакету №7315362; три пластикові картки: до оператора «Київстар» -2 шт, до оператора «Водафон» -1 шт., які поміщені до спеціального пакету №71788457; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-1187, ІМЕІ НОМЕР_12 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-1200, ІМЕІ НОМЕР_13 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-3530, ІМЕІ НОМЕР_14 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Samsung», модель А30 S, ІМЕІ НОМЕР_15 , поміщений до спеціального пакету №7315971;
ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно від 18.12.2020, згідно якої накладено арешт на вказане майно, яке було вилучено у ході проведення обшуку від 17.12.2020 за адресою: АДРЕСА_6 ;
протокол обшуку від 17.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході якого у шафі-купе виявлено чоловічі ботинки коричневого кольору з надписом на підошві «Vibram» та надписом «GORE-TEX», чоловічу куртку зимову темно-синього кольору з биркою на підкладі з надписом «SAZ» RUS 48, куртку чоловічу чорного кольору з капюшоном на блискавці на підкладці біля комірця бирка з надписом «Jeep» since 1941 185/100A XXXL, картку від стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_16 , ключ від вхідних дверей квартири, мобільний телефон марки «Nokia» імеі НОМЕР_17 з сім-карткою з номером НОМЕР_18 , кофту спортивну чорного кольору з білими смугами, носки в`язані чорного кольору, які запаковані до спеціальних пакетів;
протокол обшуку від 17.12.2020, проведеного в автомобілі марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на вулиці біля буд.№42 по вул.Західна у м.Ніжині, згідно якого було виявлено та вилучено: чохли переднього сидіння з правого боку (пасажирського), чохли переднього лівого сидіння (водійського), порожня пляшка від напою «Фанта», частково заповнена пляшка напою «Фанта», які запечатані до спеціальних пакетів;
постанова про визнання речових доказів від 17.12.2020, згідно якої визнано речовими доказами зазначені речі, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , які передано на зберігання до камери речових доказів Ніжинського ВП ГУНП, та автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУНП в Чернігівській області;
ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно від 18.12.2020, згідно якої накладено арешт на вказане майно, вилучене у ході проведення обшуку житла та автомобіля;
протокол огляду місця події від 17.12.2020 та фототаблиця до нього, згідно якого проведено огляд на території біля водосховища поблизу с.Заньки Ніжинського району на відстані близько 1 км від виїзду з вул.Лисянського вс.Заньки, де в одній із будівель в альтанці на столі лежить гільза від мисливської гладкоствольної зброї 16 калібру, пластмасова частина якої червоного кольору, гільза, не заповнена кулями. За альтанкою розміщений автомобільний кунг зеленого кольору, де виявлено предмет, схожий на мисливську одноствольну гладкоствольну рушницю, яка лежить під правою стіною біля складених дошок із ДВП. Ствол рушниці металевий, приклад дерев`яний, рушниця не споряджена набоями. Рушницю поміщено до паперової коробки;
постанова про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 17.12.2020, згідно якої визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів гільзу від мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру, а також предмет, схожий на мисливську одноствольну гладкоствольну вогнепальну рушницю;
протокол огляду речей від 15.01.2021 та фототаблиця до нього, згідно якого оглянуто предмет, схожий на мисливську вогнепальну одноствольну рушницю;
протокол огляду речей від 01.02.2021 та фототаблиця до нього, згідно якого здійснено огляд речей потерпілого ОСОБА_17 ;
протокол огляду грошей від 20.01.2021 та фототаблиця до нього, вилучених у підозрюваного ОСОБА_9 17.12.2020, в сумі 874 грн;
постанова про здачу грошових коштів на депозитний рахунок від 20.01.2021, згідно якої гроші в сумі 874 грн, які вилучені 17.12.2019 у ОСОБА_9 , передані на депозитний рахунок УФЗБО ГУНП в Чернігівській області;
протокол огляду предмету від 18.02.2021 та фототаблиця до нього, згідно якого оглянуто вилучений у ОСОБА_9 мобільний телефон «MEIZU», модель М818Н ІМЕІ1: НОМЕР_19 , ІМЕІ2: НОМЕР_20 , виявлено сім-карту оператора Київстар з номером НОМЕР_21 ;
протокол огляду предмету від 18.02.2021, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки «Redmi», вилучений у ОСОБА_10 ;
протокол огляду предмету від 18.02.2021, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки «Nokia», вилучений у ОСОБА_8 ;
протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 26.01.2021 з додатком - диском «DVD-R», здійсненої під час перебування в камері ІТТ ОСОБА_10 з іншим співкамерником, під час розмови з яким ОСОБА_10 підтверджує свою причетність до скоєного кримінального правопорушення;
протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи з додатком - диском «DVD-R», здійсненої під час перебування в камері ІТТ ОСОБА_9 з іншим співкамерником, під час розмови з яким ОСОБА_9 підтверджує свою причетність до скоєного кримінального правопорушення;
протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи з додатком -диском «DVD-R», здійсненої під час перебування в камері ІТТ ОСОБА_8 з іншим співкамерником, під час розмови з яким ОСОБА_8 підтверджує свою причетність до скоєних кримінальних правопорушень;
протокол проведення слідчого експерименту від 17.12.2020 з додатком на флеш карті за участю ОСОБА_8 , згідно якого останній показав про обставини, за яких вчинив кримінальне правопорушення;
протокол проведення слідчого експерименту від 17.12.2020 з додатком на флеш карті за участю ОСОБА_10 , згідно якого останній показав про обставини, за яких вчинив кримінальне правопорушення;
протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2020 з додатком на флеш карті за участю ОСОБА_9 , згідно якого останній показав про обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення;
постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16.03.2021, 26.03.2021 та від 20.04.2021;
висновок експерта №88 від 16.12.2020, згідно якого у ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сліпого вогнепального поранення правої бічної поверхні грудної клітки, що включає в себе численні багатоуламково-оскольчасті переломи 5,6, 7 ребер справа, розриви та відриви тканини правої та частково лівої легень, а також м`яких тканин та органокомплексу середостіння, у тому числі грудного відділу аорти, серця,діафрагми, ушкодження дробинами хребта та спинного мозку, а також виявлені два лінійні садна на фоні синців, що розташовані паралельно нижній третині внутрішньої поверхні правого передпліччя. По механізму спричинення ушкодження тулуба спричинені внаслідок пострілу із вогнепальної зброї, що підтверджується даними судово-гістологічного та судово-криміналістичного дослідження. Садна правого передпліччя виникли внаслідок дії тертя-ковзання (дряпання). Отримані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, у тому числі і у мить спричинення. Всі тілесні ушкодження були спричинені безпосередньо у момент настання смерті, а саме: 15.12.2020 у короткий проміжок часу між 18-00 та 22-00 год. Всі наявні на тілі ОСОБА_17 тілесні ушкодження є прижиттєвими. Дія травматичної сили була спрямована з правого боку, дещо зверху відносно ОСОБА_17 . Садна внутрішньої поверхні нижньої третини правого передпліччя можуть бути характерними в тому числі для самозахисту. Після спричинених ушкоджень у вигляді вогнепального поранення правої половини бічної поверхні грудної клітки смерть настала миттєво. При судово-токсикологічному дослідженні в крові ОСОБА_17 етанол не виявлений. Смерть ОСОБА_17 настала внаслідок вогнепального поранення правої бічної половини грудної клітки 15.12.2020 у короткий проміжок часу між 18-00 год та 22-00 год;
висновок експерта №СЕ-19/125-20/1ё2465-ТР від 15.01.2021, згідно якого встановлено, що на поверхнях двох пластикових пляшок з текстом на етикетках «Фанта», вилучених 17.12.2020 під час обшуку в автомобілі марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено на поверхні пляшок сліди, залишені ОСОБА_8 ;
висновок експерта №СЕ-19/125-21/359-ВТ від 08.02.2021, згідно якого на куртці чорного кольору, яка належить ОСОБА_17 , виявлено сліди продуктів пострілу нітроцелюлозним порохом;
висновок експерта №КСЕ-19/125-21/396-Б від 01.02.2021, згідно якого встановлено, що на кросівках бордового кольору, вилучених у ОСОБА_10 , виявлена кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_17 ;
висновок експерта №КСЕ-19/125-21/382-Б від 15.02.2021, згідно якого встановлено, що на наданій на експертизу куртці темно-синього кольору з написом «AKASAKA» виявлено сліди крові, які належать людині і можуть походити від потерпілого ОСОБА_17 ;
висновок експерта №СЕ-19/125-21/383-ВТ від 03.02.2021, згідно якого встановлено, що постріли з наданої на дослідження рушниці після проведення останнього чищення каналу ствола проводилися нітроцелюлозним порохом;
висновок експерта №СЕ-19/125-21/1675-БЛ від 22.03.2021, згідно якого встановлено, що пошкодження на правому рукаві куртки та пошкодження на правій поличці куртки, поряд з правим рукавом, є вогнепальними та утворені від компактної дії снаряду (шроту) при пострілі з близької відстані (до 3 м);
висновок експерта №СЕ-19/125-21/1674-БЛ від 10.03.2021, згідно якого металеві предмети у кількості дев`ятнадцять є частинами боєприпасів шротом №5 (3,5 мм) промислового виготовлення, призначеним для спорядження патронів до гадкоствольної мисливської зброї;
висновок експерта №СЕ-19/125-21/1673-БЛ від 12.03.2021, згідно якого рушниця, надана на дослідження, є вогнепальною зброєю, одноствольною мисливською рушницею 16 калібру моделі «ІжК» № НОМЕР_22 , 1957 року випуску, придатна для стрільби. Гільза стріляна з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ІжК» № НОМЕР_22 , наданої на дослідження;
висновок експерта №СЕ-19/125-21/1085-АВ від 23.02.2021, згідно якого ринкова вартість автомобіля «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_23 , 2003 року випуску, об`ємом двигуна 1500 см куб., станом на 15.12.2020 може становити 16 816,16 грн;
висновок судово-психіатричного експерта №81 від 23.02.2021, згідно якого у ОСОБА_8 ознак психічного захворювання не виявлено; у період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. Застосування примусових заходів медичного характеру не показане;
висновок судово-психіатричного експерта №82 від 23.02.2021, згідно якого у ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане;
висновок судово-психіатричного експерта №83 від 23.02.2021, згідно якого у ОСОБА_10 ознак психічного захворювання не виявлено; у період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. Застосування примусових заходів медичного характеру не показане;
висновок судово-психіатричного експерта №84 від 23.02.2021, згідно якого у ОСОБА_10 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане;
висновок судово-психіатричного експерта №85 від 23.02.2021, згідно якого у ОСОБА_9 ознак психічного захворювання не виявлено; у період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. Застосування примусових заходів медичного характеру не показане;
висновок судово-психіатричного експерта №86 від 23.02.2021, згідно якого у ОСОБА_9 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане;
постанова про визнання речових доказів від 17.12.2020, згідно якої визнано речовими доказами куртку темно-синього кольору з написом «AKASAKA», штани зеленого кольору з написом UNDER ARMOR, кросівки бордового кольору з написом ASICS, мобільний телефон марки «XIOMI» моделі «REDMI NOTE 8T», IMEI 1: НОМЕР_24 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_24 , обладнаний сім карткою: НОМЕР_25 ;
ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно від 18.12.2020, згідно якої накладено арешт на: мобільний телефон марки «Nokia» модель 612, ІМЕІ НОМЕР_10 , обладнаний сім карткою «Київстар», куртку темно-синього кольору з написом «AKASAKA», штани зеленого кольору з написом UNDER ARMOR, кросівки бордового кольору з написом ASICS, мобільний телефон марки «XIOMI» моделі «REDMI NOTE 8T», IMEI 1: НОМЕР_24 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_24 , обладнаний сім карткою: НОМЕР_25 ;
постанова про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 17.12.2020, згідно якої визнано в якості речового доказу: мобільний телефон марки «Meizu» модель М818Н, ІМЕІ 1: НОМЕР_19 , ІМЕІ 2: НОМЕР_20 , S/N: НОМЕР_26 , з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_27 , грошові кошти в сумі 874 грн;
ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно від 18.12.2020, згідно якої накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_9 : мобільний телефон марки «Meizu» модель М818Н, ІМЕІ 1: НОМЕР_19 , ІМЕІ 2: НОМЕР_20 , S/N: НОМЕР_26 , з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_27 , грошові кошти в сумі 874 грн.
Досліджені документи та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст.84 КПК України, отримані у порядку, передбаченому КПК України. Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності і в своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними між собою.
Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Судом при дослідженні показань і документів було дотримано принцип безпосередності дослідження доказів.

Відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проаналізувавши відповідно до ст.94 КПК України досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв*язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що по даному кримінальному провадженню доведені обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України, зокрема: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинувачених, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір завданої шкоди.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 відносно того, що він не мав наміру на умисне вбивство ОСОБА_17 , а вчинив вбивство з необережності, спростовуються його показаннями, показаннями обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_9 і не узгоджуються з фактичними обставинами справи, встановленими у судовому засіданні.

Невизнання обвинуваченим вини суд розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, що, на думку суду, є невиправданим, оскільки вина обвинуваченого у скоєнні умисного убивства з корисливих мотивів знайшла своє підтвердження дослідженими в суді доказами.
Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров*я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з*ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних діянь.

За нормативним визначенням, вбивство з об*єктивної сторони характеризується як умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, з суб*єктивної сторони умисною формою вини, яка згідно ст.24 КК України поділяється на прямий і непрямий умисел. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Згідно постанови Пленуму ВССУ №3 від 3.06.2016 «Про узагальнення практики розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоров*я особи» визначаючи форму вини, суд виходить з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій обвинуваченого, обстановки, яка передувала вчиненню злочину, локалізації тілесних ушкоджень, поведінки обвинуваченого стосовно потерпілого до та після вчинення злочину.

При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського Суду з прав людини від 14.02.2008 «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У судовому засіданні встановлено, що до моменту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 не був знайомий з ОСОБА_17 . Він діяв в інтересах знайомого йому ОСОБА_9 з корисливих мотивів заволодіти належним ОСОБА_17 автомобілем та передати його ОСОБА_9 , який обіцяв заплатити йому за це 5000 грн., тобто умисел на заволодіння майном виник до вчинення вбивства.

Колегія суддів критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_8 відносно того, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_17 та здійснив випадковий постріл, а також не бажав настання його смерті, та вважає їх надуманими.
Згідно досліджених у судовому засіданні висновків судово-психіатричного експерта №81 та №82 від 23.02.2021 у ОСОБА_8 ознак психічного захворювання не виявлено; у період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, та у нього не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності.
Крім того, у судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 17.12.2020 та переглянуто диск з відеозаписом вказаного слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника. У ході слідчого експерименту обвинувачений коротко повідомив про обставини скоєння кримінального правопорушення, внаслідок якого наступила смерть ОСОБА_17 , а також показав про механізм пострілу, місце та положення потерпілого на момент пострілу та місце залишення потерпілого.
Також, з досліджених результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтролю особи з додатком -диском «DVD-R», здійсненої під час перебування в камері ІТТ ОСОБА_8 вбачається, що під час розмови з іншим співкамерником ОСОБА_8 підтверджує свою причетність до скоєного вбивства.
Позиція обвинуваченого щодо відсутності умислу на завдання смерті ОСОБА_17 повністю спростовується безпосередньо дослідженими у суді вищеперерахованими доказами, а також посткримінальною поведінкою обвинуваченого, а саме тим, що ОСОБА_8 після пострілу у ОСОБА_17 не надав потерпілому допомогу та не викликав швидку медичну допомогу. Натомість, обвинувачений залишив пораненого ОСОБА_17 у автомобілі на узбіччі дороги, а рушницю, з якої було здійснено постріл у ОСОБА_17 , забрав з собою, сів за кермо автомобіля, на якому по об*їздній дорозі поїхали до м.Ніжина.
Суд ретельно перевірив доводи ОСОБА_8 про відсутність у нього мотиву та умислу на вбивство ОСОБА_17 і вчинення ним вбивства через необережність і визнає ці доводи безпідставними і такими, що не відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Так, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони це кримінальне правопорушення характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення кримінального правопорушення, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.
На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді кримінальної протиправної самовпевненості або кримінальної протиправної недбалості, тобто, вбивство з необережності має місце лише при поєднанні усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання його суспільно небезпечних наслідків.
Вирішуючи питання про наявність у протиправному діянні ОСОБА_8 суб`єктивної сторони, суд ретельно проаналізував його показання про те, що 15.12. 2020 у темну пору доби біля 19 години вони поїхали до ОСОБА_17 у с.Терешківка з метою таємного заволодіння його автомобілем. У салон керованого ним автомобіля він поклав гладкоствольну рушницю з метою, з його показань, «налякати» ОСОБА_17 . Рушниця була заряджена. Він її розрядив, набої поклав собі до кишені, а рушницю - під ноги в автомобіль. Для допомоги у заволодінні автомобілем ОСОБА_17 він запросив ОСОБА_10 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_9 повідомив йому про те, що ОСОБА_17 - фізично дужий чоловік і при його супротиві їм буде складно його подолати.

За те, що вони заберуть автомобіль, ОСОБА_9 пообіцяв їм 5000 грн , про що він за два тижні до цього повідомив ОСОБА_10 і він погодився допомогти заволодіти автомобілем ОСОБА_17 . Вони поїхали на належному його батьку автомобілі марки «ВАЗ 2109», за кермом якого перебував він. У той час, коли ОСОБА_10 зупиняв автомобіль ОСОБА_17 , він взяв рушницю та сховався у кущах, де вставив патрон у рушницю з метою здійснення пострілу у повітря, щоб «налякати» ОСОБА_17 і примусити його залишити свій автомобіль. Коли ОСОБА_10 зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_17 , останній відчинив двері зі сторони пасажирського сидіння і у цей час він з рушницею підбіг до автомобіля та, висловлюючись нецензурними словами на адресу ОСОБА_17 та погрожуючи йому, наказав вийти з автомобіля та просунув рушницю в салон автомобіля внапрямок ОСОБА_17 , щоб останній бачив зброю. Між ОСОБА_17 та рушницею відстань була близько 30 см. ОСОБА_17 схопив за ствол рушниці та смикнув її, мабуть, хотів вихопити, і раптово майже відразу пролунав постріл, так як його палець знаходився на спусковому гачку. Рушницю з місця події він забрав.
При цьому, ОСОБА_8 підтвердив, що попередньо зняв рушницю із запобіжника, відвів затворну раму та направив у приміщення з обмеженим простором салон автомобіля, - зброю, тримаючи палець на спусковому гачку.
Приведення зброї у бойову готовність обґрунтовано свідчить щодо цілеспрямованості та усвідомленості вчинених обвинуваченим дій, необхідних для здійснення пострілу із рушниці, і спростовує його твердження про бажання лише примусити ОСОБА_17 вийти з автомобіля. Крім цього, суд, з огляду на вищевикладені висновки судово-медичного експерта встановив, що характер пострілу та локалізація тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_17 , вказують на прицільність, а не випадковість пострілу, в місце, де розташовані життєво важливі органи.
Активні дії ОСОБА_8 , який після пострілу у ОСОБА_17 залишив його пораненого на узбіччі дороги, забрав рушницю та сів за кермо автомобіля, залишаючи місце події об*їздною дорогою, свідчать про їх мобілізованість, усвідомленість та цілеспрямованість і разом з іншими, встановленими обставинами, спростують його твердження про необережний характер заподіяння смерті потерпілому.
У контексті наведеного, аналізуючи вищевказане та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що у даному конкретному випадку направлення зброї у сторону потерпілого у приміщенні з обмеженим простором, попередньо привівши її у бойову готовність, та натискання на спусковий гачок дозволяє зробити висновок про те, що ОСОБА_8 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно смерть потерпілому і хоча і не бажав, проте свідомо припускав це, тобто діяв з непрямим умислом на заподіяння смерті останньому, спонукальною причиною якого послугували корисливі мотиви, і повинен нести відповідальність за п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 , з огляду на встановлені судом обставини, не вбачаючи підстав для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.119 КК України, як вчинених з необережності, висловив позицію про перекваліфікацію дій обвинуваченого з п.6 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України з посиланням на те, що вбивство ОСОБА_17 не слугувало способом заволодіння майном, а було обставиною для його припинення.
Суд вважає, що позиція захисту у цій частині не заслуговує на увагу, враховуючи, що мотивом вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим був корисливий мотив, а саме - заволодіння майном потерпілого і вчинення у процесі цього заволодіння незапланованого раніше, але умисного вбивства, що не звільняє ОСОБА_8 від відповідальності за вбивство з корисливих мотивів за відсутності інших мотивів.
Не знайшли свого підтвердження й доводи захисника ОСОБА_13 про добровільну відмову ОСОБА_9 від доведення кримінального правопорушення до кінця згідно ст.17 КК України, оскільки ексцесс виконавця ОСОБА_8 перешкодив доведенню до кінця незаконного заволодіння транспортим засобом, а також з урахуванням того, що ОСОБА_9 є організатором кримінального правопорушення та суперечливої позиції сторони захисту ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 , який одночасно з посиланням на добровільну відмову ОСОБА_9 від заволодіння автомобілем ОСОБА_17 посилається й на те, що у обвинуваченого первісно був відсутній намір на заволодіння автомобілем ОСОБА_17 , а було бажання поспілкуватися з приводу грошових зобов*язань ОСОБА_17 з можливістю нанесення останньому тілесних ушкоджень.
Організація вчинення злочину (злочинів) може полягати в залученні співучасників усіх видів (виконавців, пособників, підбурювачів, інших організаторів) або лише одного з них (наприклад, виконавців) і здійснюватись у формі наказу, угоди, прохання, підкупу, доручення, замовлення тощо.

Керування підготовкою злочину (злочинів) виявляється у спрямуванні дій виконавця, пособника, підбурювача на готування до одного чи декількох злочинів, а саме на: замовлення злочину; підшукування або пристосування засобів чи знарядь його вчинення; залучення співучасників, інструктування їх щодо виконання відповідних злочинних діянь .

Керування вчиненням злочину (злочинів) передбачає спрямування зусиль інших співучасників на безпосереднє виконання діянь, що становлять об`єктивну сторону складу злочину (діяння виконавця). Воно може полягати в інструктуванні учасників злочину щодо виконання тих чи інших діянь, які становлять об`єктивну сторону складу злочину, або щодо забезпечення їх виконання, у координації злочинних дій співучасників (розставлення останніх на місці злочину, визначення послідовності їх дій, налагодження зв`язку між ними), у забезпеченні прикриття цих дій тощо.

Аналізуючи співучасть ОСОБА_9 у незаконному заволодінні транспортним засобом, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що останній був організатором, виходячи із того, що він перебував у довготривалих стосунках з ОСОБА_17 , до якого мав претензії з приводу його грошових зобов*язань, про що повідомив ОСОБА_8 , якого попросив відвезти на його автомобілі за місцем проживання ОСОБА_17 в с.Терешківку Ніжинського району, надав йому кошти на заправку автомобіля та на придбання мобільного телефону і сім-карти. ОСОБА_9 також повідомив ОСОБА_8 про сильний фізичний стан ОСОБА_17 та необхідність запрошення для допомоги інших осіб, внаслідок чого ОСОБА_8 запросив ОСОБА_10 . За надання допомоги ОСОБА_9 обіцяв їм грошову винагороду у сумі 5000 грн. ОСОБА_8 і ОСОБА_10 до 15 грудня 2020 року не були знайомі з ОСОБА_17 , не знали його місця проживання. ОСОБА_9 організував пошук ОСОБА_17 у визначений ним день -15.12.2020, розподілив їх ролі.
Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 та дослідивши письмові докази, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку про їхню достатність для визнання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 винуватими в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.
Дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за п.6 ч.2 ст.115 КК України як умисне вбивство з корисливих мотивів, та за ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.27 ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України, як організація незакінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України та роз*ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст.12 КК України, особу винного, який раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання,- щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, молодий вік і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна та за ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ч.3 ст.68 КК України - у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, особу винного, який раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, - знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.3 ст.27 ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ч.3 ст.68 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, особу винного, який раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання,- щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, молодий вік, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ч.3 ст.68 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винних і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
По справі потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в межах цього кримінального провадження заявлено цивільні позови про стягнення у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 150 000 грн моральної шкоди на користь кожної потерпілої.
За загальним правилом, встановленим ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, в тому числі заподіянням шкоди здоров`ю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка його заподіяла.
Згідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи питання про обґрунтованість цивільних позовів щодо відшкодування моральної шкоди, пред`явлених потерпілими до обвинувачених, суд погоджується з доводами потерпілих про те, що внаслідок скоєння кримінальних правопорушень їм була спричинена моральна шкода.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і т.д.) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Незважаючи на невизнання позовів ОСОБА_9 та на те, що безпосередньо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не інкримінується умисне вбивство ОСОБА_17 , але суд вважає, що вони повинні частково компенсувати завдану потерпілим моральну шкоду, оскільки смерть ОСОБА_17 настала під час вчинення заздалегідь спланованого ними незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб. Організотором незаконного заволодіння майном є ОСОБА_9 , яким виказувалися наміри щодо застосування фізичної сили відносно ОСОБА_17 , його побиття і на допомогу був запрошений ОСОБА_10 , який був обізнаний про ці наміри і приймав безпосередню участь у вчиненні кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд керується положеннями ст. 23, 1167, 1168 ЦК України та з урахуванням глибини та тривалості завданих потерпілим душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинувачених, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає, що заявлені цивільні позови про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у сумі по 100 000 гривень кожній. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, у сумі 64 445,07 грн, підлягають стягненню з обвинувачених у солідарному порядку на користь держави на підставі ст.118, 124, 126 КПК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України, і призначити йому покарання:

за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна;

за ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_8 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня затримання, - з 17 грудня 2020 року.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня затримання,- з 17 грудня 2020 року.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня затримання - з 17 грудня 2020 року.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 64 445(шістдесят чотири тисячі чотириста сорок п`ять ) грн 07 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді:
від 17.12.2020 - на речі ОСОБА_17 : чорну куртку з механічними пошкодженнями в місці смертельного ураження та слідами речовини темно-бурого кольору схожої на кров; мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_5 ; шапку сірого кольору з надписом червоного кольору «TROOPER» зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров;
від 18.12.2020 - на мобільний телефон марки «Nokia», модель 612, ІМЕІ НОМЕР_10 , об`єднаний мобільною карткою оператора «Київстар», поміщений до спеціального пакету №7178458; мобільний телефон марки «Nokia», модель ТА1010, ІМЕІ НОМЕР_11 , поміщений до спеціального пакету №7178459; чоловічу куртку синього кольору з плямами невідомого походження; три стартові пакети «Vodafone», «МТС Україна», , «Лайфсел» , які поміщені до спеціального пакету №7315362; три пластикові картки до оператора «Київстар» - 2 шт, до оператора «Водафон» - шт., які поміщені до спеціального пакету №71788457; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-1187, ІМЕІ НОМЕР_12 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-1200, ІМЕІ НОМЕР_13 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-3530, ІМЕІ НОМЕР_14 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Samsung», модель А30 S, ІМЕІ НОМЕР_15 , поміщений до спеціального пакету №7315971;
від 18.12.2020 - на чоловічі ботинки коричневого кольору з надписом на підошві «Vibram» та надписом «GORE-TEX», чоловічу куртку зимову темно-синього кольору з биркою на підкладі з надписом «SAZ» RUS 48, куртку чоловічу чорного кольору з капюшоном на блискавці на підкладці, біля комірця бирка з надписом «Jeep» since 1941 185/100A XXXL, картку від стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_16 , ключ від вхідних дверей квартири, мобільний телефон марки «Nokia» імеі НОМЕР_17 з сім-карткою з номером НОМЕР_18 , кофту спортивну чорного кольору з білими смугами, носки в`язані чорного кольору, чохли переднього сидіння з правого боку (пасажирського), чохли переднього лівого сидіння (водій), порожня пляшка від напою «Фанта», частково заповнена пляшка напою «Фанта»; автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_28 ;
від 18.12.2020 - на мобільний телефон марки «Nokia» модель 612, ІМЕІ НОМЕР_10 , обладнаний сім карткою «Київстар», куртку темно-синього кольору з написом «AKASAKA», штани зеленого кольору з написом UNDER ARMOR, кросівки бордового кольору з написом ASICS, мобільний телефон марки «XIOMI» моделі «REDMI NOTE 8T», IMEI 1: НОМЕР_24 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_24 , обладнаний сім карткою: НОМЕР_25 ;
від 18.12.2020 - на майно, вилучене у ОСОБА_9 : мобільний телефон марки «Meizu» модель М818Н, ІМЕІ 1: НОМЕР_19 , ІМЕІ 2: НОМЕР_20 , S/N: НОМЕР_26 , з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_27 , грошові кошти у сумі 874 грн;
Речові докази: речі ОСОБА_17 : чорну куртку з механічними пошкодженнями в місці смертельного ураження та слідами речовини темно-бурого кольору, схожої на кров; мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_5 ; шапку сірого кольору з надписом червоного кольору «TROOPER» зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, які передано до камери зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_14 ;

мобільний телефон марки «Nokia», модель НОМЕР_29 , ІМЕІ НОМЕР_10 , об`єднаний мобільною карткою оператора «Київстар», поміщений до спеціального пакету №7178458; мобільний телефон марки «Nokia», модель ТА1010, ІМЕІ НОМЕР_11 , поміщений до спеціального пакету №7178459; чоловіча куртка синього кольору з плямами невідомого походження; три стартові пакети «Vodafone», «МТС Україна», , «Лайфсел» , які поміщені до спеціального пакету №7315362; три пластикові картки: до оператора «Київстар» - 2 шт, до оператора «Водафон» - 1 шт., які поміщені до спеціального пакету №71788457; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-1187, ІМЕІ НОМЕР_12 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-1200, ІМЕІ НОМЕР_13 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-3530, ІМЕІ НОМЕР_14 , поміщений до спеціального пакету №7315971; мобільний телефон марки «Samsung», модель А30 S, ІМЕІ НОМЕР_15 , поміщений до спеціального пакету №7315971, які передано до камери зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, - повернути за належністю ОСОБА_28 ;
чоловічі ботинки коричневого кольору з надписом на підошві «Vibram» та надписом «GORE-TEX», чоловічу куртку зимову темно-синього кольору з биркою на підкладі з надписом «SAZ» RUS 48, куртку чоловічу чорного кольору з капюшоном на блискавці на підкладці біля комірця бирка з надписом «Jeep» since 1941 185/100A XXXL, картку від стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_16 , ключ від вхідних дверей квартири, мобільний телефон марки «Nokia» імеі НОМЕР_17 з сім-карткою з номером НОМЕР_18 , кофту спортивну чорного кольору з білими смугами, носки в`язані чорного кольору, чохли переднього сидіння з правого боку (пасажирського), чохли переднього лівого сидіння (водій), які передано на зберігання до камери речових доказів Ніжинського ВП ГУНП, - повернути за належністю ОСОБА_8 ;
автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському ВП ГУНП в Чернігівській області, - повернути законному володільцю;
клапоть шкіри, який упаковано до паперової коробки, до висновку експерта №170-Мк від 18.12.2020; порожня пляшка від напою «Фанта», частково заповнена пляшка напою «Фанта»; два зліпки сліду фрагменту взуття, упаковані до спеціального експертного пакету №5304350; відрізок темної дактоплівки з мікроволокнами із заднього сидіння автомобіля марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , упакований до паперового конверту; відрізок темної дактоплівки з мікроволокнами із переднього правого сидіння автомобіля марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , упакований до спеціального експертного пакету №ТNZ1049421; марлевий тампон зі змивами з внутрішньої дверної ручки передніх правих дверей автомобіля марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , упакований до спеціального експертного пакету №0152190; марлевий тампон зі змивами з внутрішньої дверної ручки задніх лівих дверей автомобіля марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , упакований до спеціального експертного пакету №0152176; марлевий тампон зі змивами з внутрішньої дверної ручки задніх правих дверей автомобіля марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , упакований до спеціального експертного пакету №0152177; первинні упаковки від змивів, запаковані до експертного пакету №0218280; контрольні зразки, упаковані до паперових конвертів - 3 шт., недопалки цигарок-2 шт., упаковані до паперового конверту; відрізок темної дактоплівки з мікроволокнами із заднього сидіння; 4 недопалки цигарок, упаковані до паперового конверту; шматок тканини, упакований до паперового конверту; зразки букального епітелію підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; зразок крові ОСОБА_17 ; частина зразка крові ОСОБА_17 ; зрізи нігтьових пластин лівої і правої рік ОСОБА_17 , упаковані до паперового конверту, які поміщені на зберігання до камери зберігання Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити;

таблиця до протоколу огляду місця події зі слідами папілярних узорів, упакована до спеціального експертного пакету №5265739; дактилокарта ОСОБА_17 ; флеш-карта з вiдеозапасом обшуку вiд 17.12.2020 за адресою: м. Нiжин, вул. Володимирська (Чапаева), 84-А; флеш-карта з вiдеозаписом обшуку вiд 17.12.202 за адресою м. Нiжин вул. Західна, 42; флеш-карта з відеозапасом обшуку вiд 17.12.2020 в автомобілі марки «ВАЗ- 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; СD-диск DVD-R з відеоматеріалом «Мертвий за кермом! Холоднокровне вбивство багатодітного батька на Чернігівщині»; СВ- диск з аудіозаписами виклику бригади швидкої медичної допомоги 15.12.2020; СD-диск з інформацією, вилученою у мобiльного оператора ПрАТ Київстар»: СD-диск з інформацією, вилученою у мобільного оператора ТОВ «лайфселл»; СD-диск з інформацією, вилученою у мобiльного оператора ПрАТ «ВФ Україна», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон марки Xiomi Redmi Nоtе 8i IMEI 1: НОМЕР_30 IMEI 2: НОМЕР_24 з сім-картою НОМЕР_25 , кросівки бордового кольору з написом «ASICS», штани зеленого кольору з написом «UNDER АRМОUR», куртку темно-синього кольору з написом «AKASAKA», передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при СУ ГУНП в Чернігівській області, - повернути ОСОБА_10 ;
мобільний телефон марки «MEIZU» MODEL: М818Н IМЕ1: НОМЕР_19 , IMEI2: НОМЕР_20 з сім-картою оператора Київстар з номером НОМЕР_21 , переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів при СУ ГУНП в Чернігівській області, та грошові кошти у сумі 874 грн, вилучені у ході затримання ОСОБА_9 , передані на зберiгання на депозитный рахунок до УФЗБО ГУНП в Чернігівській областi, - - повернути ОСОБА_9 ;
дробини, упаковані до паперової коробки; гільза від мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру; мисливська одноствольна гладкоствольна рушниця; шматок пластмаси форми, наближеної до прямокутника, розмірами 19х10 мм, упакований до спеціального пакету №1369621; 19 дробин діаметром 3 мм, упаковані до спеціального експертного пакету №1369621, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при СУ ГУНП в Чернігівській області, - знищити;
посвідчення водія ОСОБА_17 , технічний паспорт на автомобіль «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поліс №АО/464610, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілій ОСОБА_14 ;

DVD-R диск з вiдеодопиту свiдка ОСОБА_29 ; DVD-R диск з вiдеодопиту свiдка ОСОБА_28 ; флеш-карта micro СD Kingston вiдео за участю пiдозрюваного ОСОБА_8 ; флеш-карта micro CD SanDisk вiдео за участю пiдозрюваного ОСОБА_10 ; флеш-карта micro CD Kingston вiдео за участю пiдозрюваного ОСОБА_9 ; DVD-R диск з iнформацiею НСРД в кiлькостi 3 шт з маркуванням №681 т., 683 т., № 706 т.; дактилокарти на iм`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження;

одяг ОСОБА_17 , а саме: труси чоловічі трикотажні червоно-чорного кольору, джинси синього кольору, футболка біло-чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, чоловічий трикотажний светр червоного кольору, одна пара чоловічих кросівок, упаковані до паперової коробки, поміщені на зберігання до камери зберігання речових доказів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_14 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, - у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3