Справа № 346/5233/21
Провадження № 1-кп/346/306/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/306/22, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.02.2021 року за № 0000080 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, одружену, на утриманні двоє малолітніх дітей, освіта вища економічна, не працюючу, не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинила шахрайство, тобто заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.
ОСОБА_4 умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення шляхом обману та зловживання довірою, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки для вчинення шахрайських дій, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Інстаграм», викликаних бажанням ОСОБА_6 придбати кросівки марки «UTERQUE», оголошення про продаж яких було оприлюднено в соціальній мережі «Інстаграм», за інтернет-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в загальній сумі 3 690 грн., при наступних обставинах.
Так, під час листування в соціальній мережі «Інстаграм», що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин придбання кросівок марки «UTERQUE» білого кольору, ОСОБА_4 взяла на себе зобов`язання з придбання кросівок марки «UTERQUE», вказавши при цьому ОСОБА_6 , що дані кросівки знаходяться в Республіці Польща, з подальшим переміщенням їх на територію України, їх розмитненням та продажем ОСОБА_6 . При цьому, згідно з домовленістю, сума продажу кросівок із врахуванням інших витрат повинна була становити 3 690 грн.
Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак, не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 переконала ОСОБА_6 перерахувати на свій банківський рахунок 3 690 грн. в якості повної оплати за взуття. 08.06.2020 року ОСОБА_6 здійснила повну передоплату за замовлене взуття в сумі 3 690 грн. з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 за допомогою додатку мобільного банкінгу «Приват 24» однією транзакцією на банківську платіжну карту «Monobank» № НОМЕР_3 . Після здійснення повної передоплати ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлене та оплачене ОСОБА_6 взуття або повернути кошти, однак, цього не зробила. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 3 690 грн., спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду в зазначеному розмірі.
В подальшому, умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки для вчинення шахрайських дій, ОСОБА_4 під час листування в соціальній мережі «Інстаграм» із потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_3 , що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин придбання піджака, спідниці та взуття, взяла на себе зобов`язання з придбання вищевказаного одягу та взуття, вказавши при цьому ОСОБА_7 , що даний товар знаходяться закордоном, з подальшим переміщенням його на територію України, розмитненням та продажем ОСОБА_7 . При цьому, згідно з домовленістю, сума продажу вказаного товару повинна була становити 4 580 грн.
Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак, не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , умисно з корисливих мотивів ОСОБА_4 переконала ОСОБА_7 перерахувати на свій банківський рахунок 4 580 грн. в якості повної оплати за замовлений товар. Після цього, ОСОБА_7 здійснила повну передоплату за замовлений товар в зазначеній сумі з власної банківської карти на банківську платіжну карту «Monobank» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 .
З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлені та оплачені ОСОБА_7 одяг та взуття, однак, цього не зробила. В подальшому її сторінку в соціальній мережі «Інстаграм» було видалено. Замовлений одяг та взуття ОСОБА_7 так і не отримала. Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 4 580 грн., чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду в зазначеному розмірі.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки для вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 під час листування в соціальній мережі «Інстаграм» із потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_4 , що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин придбання джинсів, чобіт та двох пар лосин, взяла на себе зобов`язання з придбання вищевказаного одягу та взуття, вказавши при цьому ОСОБА_9 , що даний товар знаходяться закордоном, з подальшим переміщенням його на територію України, розмитненням та продажем ОСОБА_9 . Згідно з домовленістю сума продажу одягу та взуття повинна була становити 3 124 грн.
Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак, не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , умисно з корисливих мотивів ОСОБА_4 переконала ОСОБА_9 перерахувати на свій банківський рахунок 3 124 грн. в якості повної оплати за замовлений товар. Після цього, ОСОБА_9 здійснила повну передоплату за замовлений товар двома транзакціями: 13.02.2021 року в сумі 1 344 грн. з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 на банківську платіжну карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 та 17.02.2021 року в сумі 1 780 грн. з власної банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 на банківську платіжну карту АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 .
З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлені та оплачені ОСОБА_9 одяг та взуття, однак, цього не зробила. В подальшому її сторінку в соціальній мережі «Інстаграм» було видалено. Замовлений одяг та взуття ОСОБА_9 так і не отримала. Внаслідок вчинення вищевказаного протиправного діяння ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 3 124 грн., чим спричинила ОСОБА_9 майнову шкоду в зазначеному розмірі.
Отже, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.
24.03.2022 року між прокурором Коломийської окружної прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до цієї угоди ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Сторони також узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення обвинуваченій призначається покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченої обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченої відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання та необхідність сплати ОСОБА_4 процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта (проведення комп`ютерно-технічної експертизи) в сумі 1 029,72 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити зазначену угоду, вирішити питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України, а також щодо скасування арешту майна відповідно до ст.174 КПК України.
Обвинувачена також підтримала дану угоду, просить суд її затвердити. При цьому вона пояснила, що укладення угоди є цілком добровільним, вона повністю розуміє характер пред`явленого обвинувачення, зміст наданих їй законом прав, вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, обмеження щодо права оскарження вироку, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, із запропонованим видом покарання погодилася, а також зазначила, що відшкодувала потерпілим завдану шкоду, у вчиненому щиро розкаялася.
Захисник підтримав позицію обвинуваченої та просить затвердити вказану угоду, при цьому зазначив, що обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє малолітніх дітей, завдані нею збитки відшкодовані в повному обсязі, всі потерпілі надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, електронною поштою надіслали до суду письмові заяви, в яких просять розгляд вказаного кримінального провадження проводити у їхній відсутності (а.п.26, 27, 35). Також прокурором до угоди про визнання винуватості долучені копії заяв потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в яких зазначено, що претензій будь-якого характеру до ОСОБА_4 потерпілі не мають, завдані збитки їм відшкодовані, не заперечують щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, а також визначеного в угоді покарання (а.п. 43-45 ).
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної про повне розуміння нею процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитись на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю розуміє права, визначені в п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди.
Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом ч 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є відповідно до ст.12 КК України тяжким злочином.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілим. Обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 47), на обліках в кабінеті психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває (а.п. 48, 49), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 50).

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що вказані обставини знайшли своє відображення в розглядуваній угоді про визнання винуватості.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченою, відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст. 69 КК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що умови вказаної угоди відповідають вимогам закону, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов не заявлено.
В зв`язку з ухваленням судом по суті обвинувального вироку з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню відповідно до правил ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта (комп`ютерно-технічної експертизи) в загальному розмірі 1 029,72 грн.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягають арешти, накладені згідно з ухвалами слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 року та 18.06.2021 року на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 314, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.03.2022 року між прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (проведення комп`ютерно-технічної експертизи) в сумі 1 029 (одну тисячу двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Питання про речові докази вирішити таким чином:
- мобільний телефон марки «Iphone 11 Рrо Мах» білого кольору в чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 із сім-картою мобільного оператора «Лайфселл», мобільний номер НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Iphone 12» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2 НОМЕР_11 із сім-картою мобільного оператора «Лайфселл», мобільний номер НОМЕР_12 , повернути засудженій ОСОБА_4 ;

- банківську карту «monobank» № НОМЕР_3 ; банківська карту «monobank» № НОМЕР_6 ; банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_13 ; банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_14 ; оптичний диск DVD-R, на якому міститься інформація, що перебуває у володінні ТОВ «Лайфселл»;оптичний диск DVD-R, на якому міститься інформація, що перебуває у володінні ПрАТ « Київстар»; оптичний диск «NAN ТЕХ CD-R 700МВ», на якому мiститься інформація щодо відкритих рахунків в АТ «Ощадбанк» на ім`я « ОСОБА_10 », даних про клієнта та інформація щодо руху коштів по банківській картці № НОМЕР_5 ; документи на відкриття банківського рахунку та надання банківських послуг на 7 арк., виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_6 на 13 арк., та IР-адреси входу до мобільного додатку «Монобанк» на 7 арк.; оптичний диск «Му MEDIA CD-R 700МВ», на якому міститься інформація щодо відкритих рахунків в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я « ОСОБА_11 », даних про клієнта та інформація щодо руху коштів по банківській картці № НОМЕР_13 ; оптичний диск «Му MEDIA CD-R 700МВ», на якому містяться фотознімки із терміналів DN00 «CAIF 8006», що за адресою: м. Коломия, вул. Степана Бандери, 38, банкомату DN00 « CAIF 1786», що за адресою: м. Коломия, вул. Степана Бандери, 53/4, банкомату DN00 «CAIF 8762», що за адресою: м. Коломия, вул. Романа Шухевича, 5А, в кількості 504 шт.; оптичний диск СD-R та матеріали з інформацією з мобільного телефону «Iphone 11 Рrо Мах» на 4 арк. зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Коломийській окружній прокуратурі.

Скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2021 року (справа № 346/825/21, провадження 1-кс/346/531/21) та від 18.06.2021 року (справа № 346/825/21, провадження 1-кс/346/545/21) на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
- обвинуваченою - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою та сьомою статті 474 КПК України , в тому числі нероз`яснення обвинуваченій наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Згідно з ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1