Номер провадження: 11-кп/813/1256/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року в кримінальному провадженні №0002739 від 09.11.2020 року, стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого початкову освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу 89 КК України,-
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України, -

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 09.11.2020 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 залишений без змін.
Вироком суду вирішено питання, щодо речових доказів.

Згідно з оскарженим вироком, ОСОБА_9 визнаний винним за те, що він 09.11.2020 року, приблизно о 05 год. 00 хв., з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 , вступив у злочинну змову з неповнолітнім (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження). Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 та неповнолітній (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), прибули до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає знайомий обвинуваченого потерпілий ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого злочинного наміру, перебуваючи об 06 год. 30 хв. за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 постукав у вікно та попросив свого знайомого відчинити вхідні двері будинку. Переслідуючи ціль незаконного збагачення, скориставшись тим, що потерпілий має вади здоров`я, ОСОБА_9 після того, як потерпілий запустив його до будинку застосував відносно останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в поштовху обома руками в ліве плече, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу та в цей час інша неповнолітня особа, з метою подолання опору почав утримувати ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_9 скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом вільного доступу, відкрито заволодів його майном, а саме: сумкою, чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) доларів США (що станом на 09.11.2020 за курсом НБУ становить 168825 гривень) та 20000 (двадцять тисяч) гривень.
Після чого, ОСОБА_9 разом з неповнолітнім (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим спричинили майнову шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 188 825 гривень (що станом на 09.11.2020 є значною шкодою).
Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити шляхом призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75, ст.76 КК України. Захисник посилається на неврахування судом першої інстанції пом`якшуючих обставини: щире каяття, активне сприяння розкриття злочину.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу; думку потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу захисника обвинуваченого; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України (далі КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положення ст.ст. 370, 373 КПК регламентують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду відповідає вимогам ст.374 КПК, оскільки в ньому міститься формулювання обвинувачення та викладені висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в повному обсязі.
Доводи сторони захисту стосовно неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання даних про особу ОСОБА_9 , а саме не маючого судимостей, в силу ст.89 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що на думку сторони захисту є підставою для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на таке.
Визнавши обвинуваченого ОСОБА_9 винним та вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена останньому і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, а також пом`якшуючі обставини, на які посилається захисник, обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, правильно оцінив обставини справи в їх сукупності, з достатньою повнотою врахував положення ст.ст. 50, 65 КК України та прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства. Наведене свідчить про те, що призначене обвинуваченому покарання, яке як за своїм видом, так і розміром, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, не можна вважати несправедливим внаслідок суворості.

Доводи потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу захисника, апеляційний суд не вважає вирішальними при вирішенні питання про законність оскарженого вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, оскільки призначення покарання відповідно до правової позиції Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладені в Постанові від 28.05.2020 року у справі №753/13972/17 (провадження №51-986км20), щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину, є дискреційними повноваженнями суду. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що факт відсутності претензії до обвинуваченого з боку потерпілого був врахований судом першої інстанції при призначені покарання, яке судом призначено в мінімальних межах санкції кримінального закону.
Істотних порушень вимог КПК, які б слугували підставами для скасування вироку або його зміни, апеляційним судом не встановлено.

Оскільки апеляційна скарга захисника не містить у собі доказів про існування підстав для зміни оскарженого вироку, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року, яким ОСОБА_9 ,засуджений за ч.3 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4