УХВАЛА

22 грудня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 14 вересня 2021 року слідчий суддя Рівненського міського суду розглянув клопотання по справі № 569/18250/21 старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яке погоджено із старшим прокурором групи прокурорів - прокурором Здолбунівської окружної прокуратури, виконувач обов`язків прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 , наклав арешт на наступне майно:
-транспортний засіб марки «ВMW» 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та який знаходився у фактичному володінні ОСОБА_3 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 до автомобіля марки «ВMW» 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000133.
Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчий (розшукових) дій, що в свою чергу може позбавити можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, в тому числі проведення експертиз.
Під час досудового розслідування висновки судових експертів у вказаному кримінальному провадженні слугують доказами відсутності в діях ОСОБА_3 , тобто моїх, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 України, а саме відсутня об`єктивна сторона.
25 жовтня 2021 року було винесено Постанову про закриття кримінального провадження №0000133 від 04.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 .
Як встановлено в ході кримінального провадження, ОСОБА_3 , є законним користувачем арештованого автомобіля «ВMW» 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Оскільки кримінальне провадження закрито, необхідність у запобіганні подальшого відчуження цього майна відпала. Однак питання про зняття арешту вирішено не було, що позбавляє його можливості реалізувати права власника. З огляду на вище наведене, він вважаю, що можливо дійти до висновку про наявність підстав для задоволення вищевказаного клопотання.
Заявник ОСОБА_3 своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 08 вересня 2021 року накладено арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на тимчасово вилучене майно, а саме:
- транспортний засіб марки «BMW» 3 серії, реєстраційний НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_2 та який знаходився у фактичному володінні ОСОБА_3 ;
-транспортний засібмарки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору, номер шасі НОМЕР_6 , який перебуває у власності ОСОБА_6 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 автомобілямарки «BMW» 3 серії, реєстраційний НОМЕР_4 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні№0000133.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що крім того, у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_3 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Крім того, постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.10.2021 року кримінальне провадження №0000133 від 04.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 .
Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Речові докази у кримінальному провадженні у вигляді автомобіля марки «Peugeot Expert» д.н.з. НОМЕР_5 , після скасування судом арешту на нього у встановленому законом порядку, повернути під розписку уповноваженому власнику.
Речові докази у кримінальному провадженні у вигляді автомобіля марки «BMW» 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_8 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_9 , після скасування судом арешту на них у встановленому законом порядку, повернути під розписку уповноваженому власнику.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин.
У зв`язку з чим, суд вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 30.12.2020 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.09.2021 р. на:
-транспортний засіб марки «ВMW» 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . та який знаходився у фактичному володінні ОСОБА_3 ;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 до автомобіля марки «ВMW» 3 серії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000133.
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1