Ухвала
29 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 648/3604/19
провадження № 51 - 4949 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року та вирок Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного суду із касаційною скаргою, у якій ставить питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року та вироку Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року щодо нього, яке містить достатнє обґрунтування, а тому підлягає задоволенню.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п.п. 4, 6 ч. 2, ч. 3, ч. 5 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, перелік матеріалів, які додаються до скарги, думка особи щодо участі у касаційному розгляді, а також долучаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте вказаних приписів закону засуджений належним чином не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
Всупереч указаним вимогам закону засуджений ОСОБА_4 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування судових рішень, а також належним чином свої доводи не обґрунтовує.
При цьому, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений вказує на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, яким дає власну оцінку, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім цього, засуджений ОСОБА_4 формально зазначає, що порушення, допущені судом першої інстанції, не були усунуті апеляційним судом, при цьому взагалі не вказує, в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду та не конкретизує, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції.
Всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить переліку матеріалів, які до неї додаються.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.
У протилежному випадку в касаційній скарзі необхідно уточнити як саме скаржник бажає брати участь у касаційному розгляді безпосередньо в залі судового засідання Верховного Суду чи шляхом організації відеоконференції, із вказівкою на конкретний суд.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу. Засуджений ОСОБА_4 не долучив до своєї скарги оскаржувані судові рішення.
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 та поновити йому строк на касаційне оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року та вироку Херсонського апеляційного суду від 15 липня 2021 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3