Справа № 530/931/21
Провадження № 1-кп/529/95/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000141 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

15 березня 2021 року близько 18 години обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, шляхом відкриття дверей, проник до приміщення літньої кухні, яке знаходиться на території господарства по АДРЕСА_1 , звідки викрав чавунну двохконфорочну плиту розміром 710х410 мм, вартістю 565,00 грн, якою в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши такими діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно 15 березня 2021 року він, проникнувши до літньої кухні в господарстві потерпілого ОСОБА_5 , викрав звідти чавунну двохконфорочну плиту з метою здачі на металобрухт для отримання коштів для особистих потреб. Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати.

Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності за станом здоров`я. Потерпілий вказав у заяві, що цивільний позов заявляти не бажає, просить призначити міру покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, і досудової доповіді стосовно останнього, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характерезують особу обвинуваченого, досудову доповідь стосовно останнього, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування потерпілому завданих матеріальних збитків, відсутність претензій з боку потерпілого, задовільну характеристику обвинуваченого з місця проживання, висновки, викладені у досудовій доповіді органу з питань пробації, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обирався у вигляді особистого зобов`язання, строк якого сплив 02 серпня 2021 року та не продовжувався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.05.2021.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 100, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 травня 2021 року арешт чавунної двохконфорочної плити розміром 710х410 мм, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28), яка належить потерпілому ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Речовий доказ у вигляді чавунної двохконфорочної плити розміром 710х410 мм, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 28) - повернути потерпілому ОСОБА_5 як його власність.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1