Справа № 289/484/22
Номер провадження 1-кс/289/64/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2022 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого слідчої групи ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчої групи СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000032, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.

Клопотання вмотивовано тим, що в кінці серпня та на початку вересня 2021 року, точніше встановити дату та час не вдалося, ОСОБА_6 , оформивши в оренду приміщення цеху колишнього комбікормового цеху, розташованого по АДРЕСА_1 , закупив обладнання для освітлення, опалення та поливання, після чого, залучивши ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в цеху організував вирощування рослин конопель, для подальшого вживання, виробництва та виготовлення з достиглих рослин особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, у великих розмірах з метою збуту та отримання грошової винагороди від невстановленої особи.

06.01.2022 після вирощування 2683 рослин конопель, ОСОБА_6 , залучив, крім вищевказаних осіб, також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , для виробництва та виготовлення з достиглих рослин особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу у великих розмірах з метою збуту. Після цього всі вищевказані особи, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_6 , зібрали рослини коноплі, висушили їх, подрібнили та зрізали шишки, виготовивши та виробивши таким чином особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу у великих розмірах з метою збуту.

Тобто, в період з кінця серпня чи початку вересня 2021 року, точніше встановити дату та час не вдалося, до 26.02.2022, ОСОБА_6 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 317 КК України, в приміщенні цеху, розташованого по АДРЕСА_1 , з допомогою залучених ним працівників, з метою збуту, незаконно придбав, зберігав, виробляв та виготовляв особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс у великих розмірах, частину якого в кількості, яка на даний час не встановлена, в зазначений період часу він збув невстановленим особам, а іншу частину продовжував зберігати з метою збуту до часу виявлення та вилучення наркотичного засобу поліцейськими.

Так, 26.02.2022 близько 15.30 год. під час огляду поліцейськими цеху по АДРЕСА_1 , було виявлено обладнання для вирощування рослин конопель, а також виявлено та вилучено висушені рослини конопель та 10 мішків для сміття, заповнених частинами рослин конопель, тобто близько 300 кілограм особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу у великих розмірах, що був виготовлений та вироблений з метою збуту з корисливих мотивів групою осіб.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 вчинив умисні тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк понад п`ять років, проживає в м. Золоте Луганської області, але перебував тривалий час в м. Радомишль, тобто постійного місця проживання не має, враховуючи також тяжкість злочину він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлено всіх обставин кримінального правопорушення, не встановлено місцезнаходження замовників організації місця виготовлення та вироблення наркотичних засобів, не встановлено та не вилучено всі речі, які мають значення для кримінального провадження, а перебуваючи на волі він зможе знищити або сховати вказані речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків зазначеного злочину, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий внесене клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому. Вважає що зазначені в клопотанні обставини, вказують на вчинення тяжких кримінальних правопорушень та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, він і в подальшому буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків зазначених злочинів, вчинив умисні тяжкі злочини, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор підтримав клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечив.

Захисник при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 27.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 внесені відомості за вищевикладеними фактами та розпочато досудове розслідування за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України.

27.02.2022 о 10.05 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

27.02.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, а саме організація та утримання місця для незаконного вживання, виробництва та виготовлення наркотичних засобів, вчиненого з корисливих мотивів групою осіб та незаконне придбання, зберігання, вироблення та виготовлення, а також збут наркотичних засобів, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 317 КК України, якщо предметом таких дій були особливо-небезпечні наркотичні засоби у великих розмірах.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведені.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у зазначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, а тому вважає за доцільне визначити заставу у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000032, строком на 60 діб, а саме по 28 квітня 2022 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. (сімсот сорок чотири тисячі триста гривень 00 копійок), яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

- заборонити спілкуватися зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 02.03.2022 року.

Суддя ОСОБА_1