Справа № 504/1580/21
Номер провадження 1-кп/504/782/21
У Х В А Л А
05.11.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097 від 17.02.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.11.2021р.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097 від 17.02.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України.
В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає, а перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_4 будь-який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє йому перебувати в умовах слідчого ізолятора, про що надав медичну документацію. Також вважає, що прокурором не надано жодного доказу щодо можливості здійснення ОСОБА_4 будь-якого незаконного впливу на потерпілих та свідків, аналогічне стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Додатково повідомив про те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, про що надав договір оренди жилого приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив звільнити його з-під варти, оскільки він погано себе почуває та йому необхідно отримати нормальне лікування, що в умовах слідчого ізолятора є неможливим. Одночасно його стан здоров`я не дозволяє йому здійснювати вплив на будь-яких осіб.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими, надали заяви про розгляд справи без їх участі, тому суд вважає можливим розглянути клопотання за їх відсутності.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги до свободи особи, бере до уваги обставини інкримінованих ОСОБА_4 нетяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, однак в той же час судом приймається до уваги і той факт, що ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується довідкою сектору в Одеській області філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» про проведення 21.10.2021р. оперативного втручання, даними консультаційного висновку спеціаліста від 21.10.2021р. Крім того, у ОСОБА_4 наявне підтверджене місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено договором оренди жилого приміщення від 27.09.2020р.

Посилання прокурора на можливість незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, є припущенням, так як під час розгляду клопотання будь-яких доказів спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків не доведено стороною обвинувачення жодним доказом, крім того потерпілі є дійсними співробітниками правоохоронних органів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції. Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александр Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Враховуючи, що докази про те, що заявлені в клопотанні ризики виправдовують тримання особи під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом, стороною обвинувачення не надані, суд вважає можливим обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу не вбачається.

Для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку суду, буде достатнім та необхідним для ОСОБА_4 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладає на останнього обов`язки, визначені згідно ст.194 КПК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимоги ст.ст.181, 194 КПК України та наслідки невиконання обов`язків, які покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 197, 314, 315, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 05.11.2021 року по 05.01.2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома і виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1