Справа № 487/536/22
Провадження № 1-кс/487/644/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -
ВСТАНОВИВ:
07.02.2022 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій він просив визнати незаконною бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 та ч.1 ст.172 КК України стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Вимоги скарги обґрунтовував тим, що 24.11.2021 ним на адресу Генерального прокурора направлено заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.1 ст.172 КК України в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 та начальником другого СВ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_3 в порядку ст.214 КПК України. 10.01.2022 ним отримано з ДБР лист №5950зкп/10-5-02-01-23106/21 від 29.12.2021, відповідно до якого його звернення, що надійшло з Офісу Генерального прокурора, направлено до ТУ ДБР для організації розгляду в порядку ст.214 КПК України. У подальшому, ним отримано з ТУ ДБР у м. Миколаєві лист №16-04-294 від 12.01.2022, відповідно до якого, зазначеним органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні , внесеному за його заявою від 24.11.2021 до ЄРДР 11.01.2022 за №0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Проте, він вважає, що службовими особами ТУ ДБР у м. Миколаєві за його заявою від 24.11.2021 не у повному обсязі внесено відомості до ЄРДР, а саме не зазначену про злочини, передбачені ч.2 ст.366 та ч.1 ст.172 КК України, чим порушено порядок, який встановлений нормами КПК України при проведені перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст.24 КПК України, яка узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється §1 Глави 26 КПК України.
Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.303 КПК України).
Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, крім іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Зокрема, відповідно до вимог ст.ст.214, 303 КПК України предметом судового контролю слідчого судді під час досудового розслідування може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, які мають містити об`єктивні дані наявність в описаній заявником події ознак кримінального діяння.
Із доданих до скарги матеріалів вбачається, і про це сам зазначає заявник, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за його заявою від 24.11.2021 за №0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР від 11.01.2022.
Проте, скаржник не погоджується з рішенням щодо попередньої кваліфікації кримінального правопорушення, вважає, що має місце бездіяльність і просить внести відомості до ЄРДР за його заявою від 24.11.2021, а саме про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 та ч.1 ст.172 КК України стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Скаржник посилається саме на невиконання слідчим вимог ст.214 КПК України за його заявою під час внесення відомостей до ЄРДР.
Разом із тим, із матеріалів скарги вбачається, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, виконано передбачений ч.1 ст.214 КПК України обов`язок щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 24.11.2021.
За таких обставин, скаржник повторно звернувся з питанням, яке було вже вирішено.
При цьому, фактично заявник просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, усунути недоліки щодо неповноти внесення відомостей в ЄРДР за його заявою від 24.11.2021 відповідно до вимог ч.5 ст.214 КПК України.
Однак, бездіяльність слідчого щодо неповного внесення відомостей до ЄРДР чи зобов`язання його усунути недоліки в цьому, не віднесено до компетенції слідчого судді. Тому такі вимоги виходять за межі оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого, вичерпний перелік яких зазначений у ст.303 КПК України.
Крім того, самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.
Той факт, що кримінальне провадження №0000004 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за частиною 2 статті 364 КК, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).
Таким чином, здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 4 ст.304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Отже, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження у скарзі, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.303 КПК України.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження у скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1