справа № 161/8367/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 , її законного представника ОСОБА_10 ,
представника потерпілої ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002140 від 16 травня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гораймівка Маневицького району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учасника бойових дій, потерпілого внаслідок Чорнобильської АЕС, маючого на утриманні неповнолітню дитину, поліцейського роти поліції особливого призначення ГУНП у Волинській області, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, затвердженого заступником керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_15 09 листопада 2021 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, вчинене ОСОБА_12 за наступних обставин: так, статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Одним із завдань поліції, передбачених ст. 2 вищевказаного Закону, є протидія злочинності.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 6 вказаного Закону, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Наказом т.в.о. начальника ГУНП у Волинській області № 1-ос від 07 листопада 2015 року, ОСОБА_12 призначено поліцейським роти поліції особливого призначення ГУНП у Волинській області.
Виходячи із викладених вище завдань і повноважень, покладених на поліцію, поліцейський роти поліції особливого призначення повинен виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, уживати з цією метою профілактичні та розшукові заходи, передбачені чинним законодавством, у своїй діяльності керуватися Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України.
Так, ОСОБА_12 , обіймаючи посаду поліцейського роти поліції особливого призначення указаного органу виконавчої влади, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, грубо порушив свої службові обов`язки та обмеження, вчинивши умисний злочин проти власності.
Так, близько 22 години 15 травня 2016 року, ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м. Луцьку, біля квіткового магазину, що поблизу зупинки громадського транспорту, яка знаходиться неподалік супермаркету «Салют», що по проспекту Соборності, 22, в сторону Палацу урочистих подій РАГС, який знаходиться за адресою проспект Соборності, 18, підійшовши до ОСОБА_9 розпочав розмову з пропозиціями непристойного характеру. Побачивши в руці ОСОБА_9 мобільний телефон, у ОСОБА_12 виник умисел на заволодіння даним телефоном. Переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення мобільного телефону останньої, проти її волі, примусово, взявши її за руку, почав вести в сторону ТЦ «Гостинець», який знаходиться по проспекту Соборності, 11л, в м. Луцьку, у віддалене в цей час від людей місце.
У подальшому, перебуваючи біля одного із квіткових магазинів біля ТЦ «Гостинець» по проспекту Соборності, 11 л, в м. Луцьку, близько 22 години 15 хвилин, ОСОБА_12 , вирвав з лівої руки ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia», білого кольору, та почав втікати в сторону зупинки громадського транспорту, яка знаходиться біля продуктового магазину «Гроно маркет», що по проспекту Молоді, 21 а, де у дворі будинків за магазином був затриманий сторонніми особами.
Внаслідок відкритого викрадення ОСОБА_12 мобільного телефону, згідно висновку товарознавчої експертизи № 299 від 17 червня 2016 року, ОСОБА_9 спричинена шкода в розмірі 475 гривень.
Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_12 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке вмотивував тим, що подія кримінального правопорушення, що йому інкримінується, як злочин, відбулася 15 травня 2016 року. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. На момент розгляду справи пройшло більш як п`ять років, тому є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Захисник подав суду заяву, в якій зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Представник потерпілої ОСОБА_11 підтримав клопотання обвинуваченого і надав суду заяву від потерпілої ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_10 щодо відсутності у них претензій до ОСОБА_12 та заперечень про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор також не заперечувала щодо задоволення клопотання ОСОБА_12 .
Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, суд приходить наступного висновку.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, є нетяжким злочином.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, минуло понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Таким чином, згідно з положеннями ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Зважаючи, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, з моменту вчинення ним вказаного кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, обставин, що свідчать про зупинення або переривання перебігу давності згідно з положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України судом не встановлено, безпосередньо у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, наслідки закриття з цієї підстави йому роз`яснені та зрозумілі, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_12 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення, а кримінальне провадження закрити.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Asha 200», повернути власнику ОСОБА_9 .

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002140 від 16 травня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - закрити.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Asha 200», повернути власнику ОСОБА_9 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1