У Х В А Л А

24.01.2022 cлідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілиму кримінальному провадженні №0000120 від 20.02.2017

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся із скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000120 від 20.02.2017, просить скасувати вищевказану постанову та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про визнання його потерпілим, мотивуючи в основному тим, що постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи. Зазначає, що йому завдано майнову та моральну шкоду, що слідчий до уваги не взяв, інше.

В суд ОСОБА_3 не з`явився, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої, вважає постанову слідчого необґрунтованою, висновки про відсутність даних заподіяння шкоди необгрунтованими, такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження, просив про її задоволення (а.с. 22).

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, причин неявки не повідомив, заперечення проти скарги не скерував.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого чи прокурора не перешкоджає розгляду скарги по суті.

У зв`язку з неявкою учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши скаргу із доданими матеріалами, заяву ОСОБА_3 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Із матеріалів скарги убачається, що у провадженні СВ ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

01.12.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до СВ ВнП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області із клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, який вказує на завдання йому матеріальної та моральної шкоди згаданим кримінальним правопорушенням, а саме, душевні страждання, фізичний біль, переживання.

Постановою слідчого СВ ВнП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 05.01.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим відмовлено.

Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови вказує на те, що в рамках даного кримінального провадження вже неодноразово виносились постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, які були скасовані у судовому порядку. Між тим, підстав, для залучення останнього потерпілим все одно не вбачає, з огляду на відсутність, на його думку, заподіяної моральної та майнової шкоди.

Разом з тим, слідчим не враховано, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов. Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі, зокрема подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчим не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено саме за заявою ОСОБА_3 , досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, таким чином, слідчим не зазначено які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди, та чи встановлював він у заявника факт заподіяння такої шкоди, зокрема, та не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження спричинення йому моральної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України є передчасним, з огляду на що скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілиму кримінальному провадженні №0000120 від 20.02.2017 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 05.01.2022 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000120 від 20.02.2017 - скасувати.

Зобов`язати слідчого, уповноваженого на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 20.02.2017 розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні із врахуванням обставин, зазначених в ухвалі.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1