Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/678/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків давності та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, інваліда з дитинства, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0007420 внесене до ЄРДР 28.06.2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні умисних легких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за таких обставин.

Так, 27.06.2017 року близько 20 год. ОСОБА_9 , перебував разом із своїм собакою, біля будинку №4, по вул. Пожарського в місті Кропивницький. В цей час на автомобілі «Шкода фабіа», р.н. НОМЕР_1 , їхав потерпілий ОСОБА_7 , який побачивши ОСОБА_9 з собакою, яка була без намордника та повідка, зупинив автомобіль, вийшов з нього та зробив ОСОБА_9 , з цього приводу, зауваження. Після чого між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту, ОСОБА_9 , в ході раптово виниклих неприязних стосунків, маючи намір, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно віддав своєму собаці команду, а саме махнув правою рукою в бік потерпілого, після чого собака укусила останнього. В результаті цього, потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №834 від 29.06.2017 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна, на фоні якого міститься дугоподібне садно, нижче нього ще одне садно опуклістю обернене догори, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, потерпілого ОСОБА_7 було доставлено до травматологічного пункту КЗ «КЛМШД», де йому було надано медичну допомогу, а ОСОБА_9 з собакою з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0007420 внесене до ЄРДР 28.06.2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно з обвинувальним актом, проступок вчинено 27.06.2017 року, тобто, на час розгляду обвинувального акту минуло більше чотирьох років, передбачених ст. 49 КК України. В період з 24.09.2018 року по 13.03.2019 року обвинувачений перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою, а відтак, враховуючи позицію Верховного Суду від 20.10.2020 року, висловлену у провадженні №204/4728/15-к стосовно перебігу строку давності в зупиненому провадженні, ОСОБА_9 має бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0007420 внесене до ЄРДР 28.06.2017 року, за ч. 1 ст. 125 КК України має бути закрито.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині висновку суду першої інстанції чи мали місце ці дії (бездіяльність), а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та чи вчинені вони саме ОСОБА_9 , і чи являється останній особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. В іншій частині залишити ухвалу без змін.

Свої вимоги обґрунтує тим, що суд першої інстанції не надав висновку щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку у якому його обвинувачено. Тобто, звільнити ОСОБА_9 можна лише у разі, якщо він вчинив кримінальне правопорушення. Проте, суд першої інстанції обмежився лише посилання на ст. 49 КК України, згідно якої особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки. Однак оскаржувана ухвала не містить висновку суду чи мали місце ці дії (бездіяльність), а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та чи вчинені вони саме ОСОБА_9 , і чи являється останній особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, якого відповідно до ч. 1 ст. 44 Кримінального кодексу України. Відсутність вказаних висновків, з поміж іншого, унеможливлює звернення ОСОБА_7 із цивільним позовом до ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_7 та в його інтересах представника адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Загальні положення кримінального провадження під час звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані положеннями ст. 285 КПК України.

Зокрема, ч.1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом із тим, порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності встановлено ч.1 ст. 286 КПК України, а саме те, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. А також, ч. 4 цієї статті визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Крім того, як передбачено ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 03.08.2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням (т.2 а.с.222-224), в якому просив звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав передбачених ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0007420 від 28.06.2017 року, в судовому засіданні 03.08.2021 року обвинувачений ОСОБА_9 підтримав вказане клопотання.

Крім того, у вказаному клопотанні зазначено, що наслідки закриття кримінального провадження згідно ст.49 КК України ОСОБА_9 роз`яснені та зрозумілі, та стоїть його підпис.

З урахуванням вимог ч.4 ст. 286 КПК України, судом першої інстанції невідкладно розглянуто дане клопотання обвинуваченого і задоволено його та як передбачено ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

Із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає його законним та обґрунтованим.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді громадських робіт.

Згідно обвинувального акту встановлено, що датою вчинення вказаного злочину є 27.06.2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Крім, цього колегія суддів приймає до уваги, що в період з 24.09.2018 року по 13.03.2019 року обвинувачений перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою.

Тому, строки давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України закінчились на час розгляду клопотання судом першої інстанції, а також будь-які інші підстави для здійснення кримінального переслідування щодо ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні відсутні та в матеріалах справи відсутні будь які данні стосовно того, що ОСОБА_9 притягувався до кримінальної відповідальності за новими злочинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду даного кримінального провадження 03.08.2021 року правильно застосував норми матеріального права та процесуального законодавства, та у відповідності до вимог ч.4 ст. 286 КПК України, невідкладно розглянув клопотання обвинуваченого і обґрунтовано задовольнив його, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які передбачені ст. 49 КК України, а тому правильно закрив кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0007420 від 28.06.2017 року стосовно ОСОБА_9 , саме з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про необхідність встановлення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікація його дій та обставини, до прийняття рішення про закриття справи за строками давності, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, згідно вимог Закону України про кримінальну відповідальність, ст. 74 КК України, лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

У даному випадку обвинувачений був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності з нереабілітуючих підстав, за його особистою заявою.

Також, слід зазначити, що суд першої інстанції в свої ухвалі вказав обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України

Отже, всупереч тверджень апелянта, суд дотримався вимог ст. 49 КК України та розглянув клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, коли воно надійшло, невідкладно з прийняттям рішення, що виключало будь-яке провадження по справі.

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 та зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11 Ремез

(підписи)