Провадження № 11-сс/4820/649/21
Справа № 688/3266/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з Нетішинським міським судом та Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області, з використанням власних технічних засобів через систему «Easycon» матеріали провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернулися до суду першої інстанції з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000812 від 16 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час з метою збереження речового доказу виникла необхідність в арешті майна, бо в разі незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження це може призвести до зникнення, втрати або пошкодження слідів кримінального правопорушення на транспортному засобі та як наслідок призведе до перешкоджання та затягування в прийнятті процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 27 жовтня 2021 року клопотання задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_8 розпоряджатися, відчужувати та користуватися транспортним засобом.
ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 27 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в накладенні арешту на майно та відмовити в забороні йому розпоряджатися, відчужувати, користуватися транспортним засобом.

Уважав, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що винесено із грубим порушенням процесуальних вимог.
Зазначав, що 16 жовтня 2021 року був оглянутий та вилучений транспортний засіб, який отримав статус тимчасово вилученого майна в розумінні ст.ст.167-168 КПК України, а не 25 жовтня 2021 року, коли нібито був проведений детальний огляд транспортного засобу.

Так, слідчий проводив 25 жовтня 2021 року повторний огляд транспортного засобу з метою штучного створення підстав для накладення на нього арешту. Тому саме 16 жовтня 2021 року є датою, коли транспортний засіб отримав статус вилученого майна.

Зауважував, що слідчий ОСОБА_9 також визначав транспортний засіб тимчасово вилученим майном у клопотанні про арешт майна від 26 жовтня 2021 року.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, наступним робочим днем після вилучення транспортного засобу був понеділок 18 жовтня 2021 року.

Проте, всупереч вказаній імперативній нормі слідчий за погодженням з прокурором звернувся із клопотанням про арешт майна лише 26 жовтня 2021 року.

Слідчий суддя місцевого суду, встановивши, що слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна з порушенням строків його подання мав би відмовити в задоволенні такого клопотання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Як убачається з наданих матеріалів, 16 жовтня 2021 року, близько 09 год, неподалік кафе «Нон-стоп» на вулиці Енергетиків, 6А, в місті Нетішині Шепетівського району Хмельницької області, водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на водійському сидінні автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в нерухомому стані стояв поряд з правим краєм проїжджої частини, на правій смузі руху в напрямку до Хмельницької АЕС, проявив неуважність, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, відчинив водійські двері, внаслідок чого допустив удар по велосипеду марки «АИСТ» під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував об`їзд вказаного автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_10 упав з велосипеда та отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови, після цього був доставлений на лікування в КНП СМЧ міста Нетішин, де 19 жовтня 2021 року близько 14 год 10 хв помер.
16 жовтня 2021 року відомості про вказане правопорушення внесені до ЄРДР за №0000812 та розпочато розслідування за ч.2 ст.286 КК України.
16 жовтня 2021 року в ході проведення поверхневого огляду автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , на його зовнішніх поверхнях виявлене пошкодження, а саме: пошкодження лакофарбового покриття на водійських дверях та задньому лівому крилі. Це свідчить про те, що вказаний автомобіль причетний до дорожньо-транспортної пригоди, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є засобом вчинення кримінального правопорушення.
16 жовтня 2021 року на підставі ч.5 ст.237 КПК України, в ході проведення огляду місця події, автомобіль марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , вилучений та поміщений на зберігання до спеціального майданчика для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту в місті Шепетівка на вулиці Старокостянтинівське шосе, 31, на час розслідування у кримінальному провадженні.
16 жовтня 2021 року цей автомобіль визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом, оскільки містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди.
25 жовтня 2021 року на вищевказаному майданчику було проведено детальний огляд автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого на лівих передніх водійських дверцятах було виявлено частини синьої фарби, що могла залишитися від контакту з велосипедом марки «АИСТ», яким керував ОСОБА_10 , що свідчить про те, що вказаний автомобіль причетний до дорожньо-транспортної пригоди, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та являється засобом вчинення кримінального правопорушення.
Після проведеного огляду даний автомобіль залишився на вказаному спеціальному майданчику.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , є ОСОБА_8
16 жовтня 2021 року вказаний транспортний засіб визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом, оскільки містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди.
Стаття 131 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

На думку колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя суду першої інстанції повною мірою дотримався зазначених вимог закону.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Постановою старшого слідчого ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 16 жовтня 2021 року визнано автомобіль марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000812 від 16 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Саме з метою збереження речового доказу, слідчий звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів уважає, що вказаний транспортний засіб, відповідає вимогам ст.98 КПК України, може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наразі наявні достатні правові підстави для накладення арешту на вказане майно.

Матеріали клопотання свідчать про відповідність майна ознакам речового доказу, оскільки воно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин його вчинення, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Окрім того, завданням арешту майна, зокрема, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту та достатність фактів, що вказують на можливість вчинення кримінального правопорушення, виходячи із обставин викладених у клопотанні та встановлених в судовому засіданні апеляційного суду, накладення арешту, з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, є підставним.

В частині доводів щодо порушення строків на звернення з відповідним клопотанням слід зазначити наступне.

Так посилання про порушення слідчим строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК, є безпідставним та не знайшли свого підтвердження.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що слідчий з відповідним попереднім клопотанням звернувся (засобами поштового зв`язку) 18 жовтня 2021 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, однак у його задоволенні було відмовлено.

Слідчим було повторно подано вказане клопотання.
З урахуванням наведених мотивів, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_8 доводи та підстави, з яких останній просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Як убачається з ухвали, наведені в клопотанні слідчого підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При розгляді клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя місцевого суду правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна (транспортного засобу) речовими доказами.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що незастосування арешту може призвести в подальшому до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції прийнято без порушення вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.98, 170-173, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2021 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Sandero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_8 розпоряджатися, відчужувати та користуватися транспортним засобом, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4