ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000040 від 23.01.2021 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання встановлено обчислювати з 23 січня 2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз на загальну суму 29519 грн. 83 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 16587 грн., моральну шкоду в сумі 200 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн. щомісячно довічно.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу (особисто та виготовлену захисником), в якій просить змінити вирок, перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання в межах санкції даної статті та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн. щомісячно довічно.
_______________________________________________________________________
ЄУНСС: 723/2322/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Номер провадження 11-кп/822/50/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Зазначає, що вирок районного суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України, а судом кримінальне провадження було розглянуте однобічно і з обвинувальним ухилом.
Вказує, що районним судом не було досліджено дані про покійного ОСОБА_10 , відносно якого неодноразово надходили усні заяви та скарги до сільської ради щодо його негативної поведінки, він неодноразово був судимим, ніде не працював та негативно себе поводив у громадських місцях.
Стверджує, що не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 , а захищався від нього за допомогою ножа, будучи у стані сильного психічного збудження, в бійці, спровокованій останнім.
Вказує, що поклав на тачку ОСОБА_10 та повіз його для надання медичної допомоги, оскільки в нього розрядився телефон, і він не міг викликати швидку допомогу.
Крім того, зазначає, що жодне з нанесених ним ножових поранень не є проникаючим і не призвело до смерті ОСОБА_10 , вони всі сукупно належать до тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджує відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_10 .
Також посилається на те, що активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому та просив пробачення у потерпілої сторони, що дає підстави для пом`якшення покарання.
Вважає безпідставним цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2000 грн. щомісячно довічно, оскільки вона ніколи не перебувала на утриманні покійного ОСОБА_10 , а навпаки сама його утримувала, бо він ніде не працював.
На апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор ОСОБА_11 подав заперечення, в якому просить залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, наводячи власні доводи на спростування вимог апелянта.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , в ніч з 22.01.2021 на 23.01.2021, за місцем свого проживання, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де під час спільного розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_10 , між останніми раптово виник конфлікт, який переріс у бійку під час якої ОСОБА_6 , наніс потерпілому ряд тілесних ушкоджень в області шиї, після чого, переслідуючи мету направлену на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 , розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання смерті останнього, діючи умисно, протиправно, взявши до рук ножа, наніс ним потерпілому біля 29 ударів по різних частинах тіла ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження легкого, середнього ступеня тяжкості, а також тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що перебувають у прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_10 .
Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від геморагічного шоку, масивної зовнішньої кровотечі, яка є ускладненням отриманих при житті чисельних різаних та колото-різаних ран, що охоплюють усі ділянки тіла із ушкодженнями стінок нижче лежачих кровоносних судин.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_13 не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і дату апеляційного розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Учасники апеляційного розгляду не заперечили проти розгляду справи без участі потерпілої сторони, а тому колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі потерпілої та її представника.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказаних вимог при ухваленні вироку дотримано у повній мірі.
Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає їх настання.
Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.
Зокрема, вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
В районному та апеляційному суді ОСОБА_6 свою винуватість за ч.1 ст.115 КК України не визнав, та надав показання, що в ніч з 22 на 23 січня 2021 року у своєму будинку вживав алкогольні напої спільно з ОСОБА_10 , після чого лягли спати. Прокинувшись від того, що ОСОБА_10 його душив та бив, ОСОБА_6 схопив ніж та, захищаючись, почав завдавати ударів потерпілому в різні частини тіла, будучи в стані сильного психічного збудження. Бійка продовжилась на вулиці, де ОСОБА_6 і залишив ОСОБА_10 . Пізніше, вийшовши на вулицю, побачив, що ОСОБА_10 помирає, вивантажив його на тачку та повіз надавати йому медичну допомогу, оскільки не міг викликати швидку через розряджений мобільний телефон. По дорозі спіткнувся, впав та втратив свідомість, тачка з ОСОБА_10 впала в канаву біля дороги, де той і помер. Прийшовши до тями, ОСОБА_6 побачив труп і повернувся додому, де частково змив сліди крові. Наступного дня, повертаючись з магазину, дізнався від сусідки, що в нього вдома поліцейські, пішов до будинку своєї бабусі, де продовжив вживати алкоголь і де його в подальшому було затримано. Вказав, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_10 , оскільки його дії були обумовлені захистом власного життя.
Всупереч доводам обвинуваченого, висновок про винуватість ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, підтверджується сукупністю доказів, що були повно досліджені судом першої інстанції та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності.
Колегія суддів звертає увагу, що в районному суді ОСОБА_6 вказував, що діяв у стані необхідної оборони, при цьому, ставлячи в апеляційній скарзі питання про перекваліфікацію його дій на вбивство з необережності.
Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 №105 від 17 березня 2021 року встановлено причину смерті останнього, а також кількість і характер виявлених тілесних ушкоджень з їх схематичним зображенням (т.2 а.п.18-28).
Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 29 ножових поранень, кількість, характер і знаряддя заподіяння (за допомогою ножа) та локалізація (зокрема, область шиї) яких свідчать про умисел саме на вбивство останнього та об`єктивно не могли бути заподіяні з необережності чи з метою захисту.
При цьому, з дослідженого районним судом висновку №104екс від 29 січня 2021 року судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , у останнього виявлено з тілесних ушкоджень садно по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглоба та рану різану по долонній поверхні лівої кисті в проекції 2-го пальця, що не свідчить про напад на нього ОСОБА_10 , від якого обвинувачений міг би захищатися.
Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №169 від 16 лютого 2021 року (т.2 а.п.94-96), що був досліджений судом першої інстанції, ОСОБА_6 на момент вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що виключає неконтрольований стан сильного психічного збудження під час вбивства, на який посилається апелянт.
Протоколом огляду місця події від 23 січня 2021 року, встановлено, що у ході огляду в канаві біля автодороги в напрямку з с.Ропча в с.Верхні Петрівці Чернівецького району Чернівецької області виявлено напівоголений труп чоловіка з порізами (т.1 а.п.121-160);
Згідно висновку судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/126-21/1802-ТР від 24 березня 2021 року, сліди взуття, зафіксовані на місці виявлення трупа ОСОБА_10 , залишені взуттям, вилученим в ході затримання ОСОБА_6 (т.3 а.п.7-24);
Протоколом огляду місця події від 23 січня 2021 року в домогосподарстві ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 зафіксовано, що у вказаному господарстві було виявлено та вилучено ножі і чоловічий одяг (т.1 а.п.175-184).
Протоколом обшуку від 23 січня 2021 року в АДРЕСА_1 з фототаблицями, зафіксовано, що у домогосподарстві ОСОБА_6 виявлено множинні сліди бурого кольору та ніж з нашаруваннями бурого кольору (т.1 а.п.189-260).
Висновками молекулярно-генетичних експертиз №СЕ-19/109-21/2203-БД від 30 березня 2021 року (т.2 а.п.141-159), №СЕ-19/109-21/1937-БД від 07 квітня 2021 року (т.2.а.п.48-51), №СЕ-19/109-21/1938-БД від 14 травня 2021 року (т.2 а.п.165-182), встановлено належність ОСОБА_10 крові, виявленої на різних предметах у ході обшуку.
Колегія суддів звертає увагу на посткримінальну поведінку ОСОБА_6 , який завантажив тіло ОСОБА_10 на тачку, відвіз та скинув його в канаву при дорозі, після чого відвіз туди і викинув пляшку з під-випитого алкоголю та взуття вбитого, вдома намагався змити сліди крові.
З його показань, наданих в районному суді вбачається, що наступного дня, дізнавшись про присутність поліцейських в нього вдома, ОСОБА_6 не пішов додому, а до будинку своєї бабусі, де продовжував вживати алкоголь і фактично переховувався від працівників поліції.
Така поведінка беззаперечно свідчить про намагання ОСОБА_6 приховати злочин та уникнути відповідальності за скоєне і спростовує його непослідовну і непереконливу версію про намагання надати допомогу потерпілому і повезти його до лікаря.
Твердження обвинуваченого про те, що він захищався від ОСОБА_10 та вчинив його вбивство з необережності, а тому його дії слід перекваліфікувати на ч.1 ст.119 КК України, не відповідають дійсності і є неспроможними.
З допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в районному суді вбачається, що ОСОБА_6 до вбивства був малознайомим з потерпілим, між ними не було неприязних стосунків, конфліктів чи суперечок.
Сукупність досліджених районним судом доказів поза розумним сумнівом свідчать про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
У вироку районного суду належним чином спростована непослідовна версія обвинуваченого про вбивство ОСОБА_10 у стані необхідної оборони.
Проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не встановила підстав для зміни вироку та перекваліфікації дій обвинуваченого ч.1 ст.119 КК України.
Покарання, призначене ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст.65 КК України, судом враховано тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Безпідставними є посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на негативні характеристики особи ОСОБА_10 , оскільки вони не виправдовують його вбивства та не зменшують відповідальності за скоєне.
При цьому колегія суддів залишає поза увагою доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Наведене спростовується нелогічними та непослідовними показаннями обвинуваченого щодо обставин вчинення злочину, невизнанням вини за ч.1 ст.115 КК України в межах пред`явленого обвинувачення, а також показаннями потерпілої про те, що ОСОБА_6 у неї пробачення не просив.
Покарання призначене ОСОБА_6 в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, безпідставними є посилання обвинуваченого щодо необґрунтованості стягнення на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 2000 грн. щомісячно довічно.
Районним судом вірно встановлено, що у відповідності до ст.1200 ЦК України матір ОСОБА_10 ОСОБА_8 , людина пенсійного віку, мала право на утримання від сина.
Встановлено, що ОСОБА_10 проживав з матір`ю та батьком, та з показань потерпілої, був їхнім єдиним годувальником, що не спростовують вказівки апелянта на те, що загиблий не був працевлаштований.
Колегією суддів встановлено, що цивільний позов вирішено районним судом у відповідності до ст.ст.128-129 КПК України та належним чином вмотивовано.
Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не виявлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_17 Станковська
Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

10.02.2022 року
(дата засвідчення копії)