Справа: № 148/1671/21
Провадження №1-кс/148/537/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області18.09.2021,надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 18.09.2021 близько 15:00 год., перебуваючи по вул. Ак. Заболотного, м. Тульчин, Вінницька область, невідома особа відкрито заволоділа золотим ланцюжком вагою 13 гр., та золотим кулоном вагою 4 гр., що належить заявниці, чим спричинила їй матеріального збитку.
До ЄРДР внесено відомості за №0000309від18.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Вході першочергових слідчо-розшукових дій,встановлено особу правопорушника, ним виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 та в порядку ст. 208 КПК України останнього затримано. В ході затримання у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон «iPhone 4S» ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім карткою за номером « НОМЕР_2 », із зарядним пристроєм, які поміщено до спеціального пакету НПУ №SUD1049366 та грошові кошти в сумі 800 грн (купюри 500 грн УЖ3147442, 200 грн ХЄ077124, 100 грн УУ8955648), які запаковано до паперового конверту.
Крім того, встановлено, що після вчинення грабежу ОСОБА_5 попросив свого знайомого ОСОБА_6 продати пошкоджений золотий ланцюжок до ломбарду «9999», що розташований, за адресою: вул. М. Леонтовича, 60, м. Тульчин, Вінницька область.
В подальшому, мати ОСОБА_5 ОСОБА_7 , викупила з ломбарду проданий ланцюжок, а саме пошкоджений золотий ланцюжок загальною вагою 10,74 грами та золоту защібку до нього вагою 1,11 грами, після чого видала його працівникам поліції для огляду. Після огляду вищевказаного майна, зазначене майно вилучено та запаковано.
Так, постановою слідчого від 19.09.2021 року вилучені об`єкти визнано речовими доказами, які приєднано до матеріалів кримінального провадження.
На думку слідчого є достатньо підстав вважати, що вказані об`єкти мають значення по справі, а саме є речовими доказами в провадженні, а також для належного проведення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити у повному обсязі.
Власник тимчасово вилученого майна підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у задоволенні клопотання просить відмовити.
Власник майна потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином про розгляд клопотання, про, що свідчить телефонограма.
Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За наслідками розгляду клопотання та дослідженими доказами доданих до клопотання слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, оскільки слідчими не доведено необхідність накладення арешту на телефон «iPhone 4S» ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім карткою « НОМЕР_2 », із зарядним пристроєм та грошових коштів у розмірі 800 грн., які були вилучені у підозрюваного під час затримання, та не доведено правову підставу використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації.

Також, слідчий суддя прийшов до висновку, щодо іншого тимчасово вилученого майна, а саме: пошкоджений золотий ланцюжок загальною вагою 10,74 г. та золоту защібку до нього вагою 1,11 г., слід застосувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки вони є доказом, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: пошкоджений золотий ланцюжок загальною вагою 10,74 г. та золоту защібку до нього вагою 1,11 г., власником яких являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , після проведення експертиз, повернути власниці на відповідальне зберігання, заборонивши псувати, відчужувати, передавати чи приховувати арештоване майно.
Тимчасово вилучене майно а саме: «iPhone 4S» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім карткою « НОМЕР_2 », зарядний пристрій та грошові кошти в сумі 800 грн. купюри номіналом 500 грн. УЖ3147442, 200 грн. ХЄ077124, 100 грн. УУ8955648, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 - повернути останньому.
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Виконання ухвали доручити слідчому Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1