Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1808/18
Провадження №: 1-кс/332/498/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2021 р.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 т.в.о. начальника СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 представника заявника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001308 від 13.06.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001308 від 13.06.2018 року.

Подане клопотання обґрунтоване таким.13 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Запоріжжя, було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001308 від 13.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна, та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час ОМП від 12.06.2018 року на ділянці місцевості розташованої на перехресті вулиць Соснової та Каспійській у м. Запоріжжя, а саме: автомобіль «Таврія» д.н. НОМЕР_1 . На теперішній час, слідчі дії відносно кримінального провадження за № 0001308 від 13.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - закінчені, кримінальна справа закрита. За таких підстав, заявник вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, підстави для подальшого арешту відсутні.

У судовому засіданні представник заявника вимоги клопотання про скасування арешту підтримав надав аналогічні пояснення вказаних у клопотанні.

Т.в.о. начальника СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області частково заперечував проти задоволення клопотання обґрунтовуючи тим, що не заперечує проти зняття арешту з майна , оскільки всі необхідні експертизи повязані з автомобілем було проведено, проти повернення автомобіля заперечує, обгрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 є користувачем автомобіля , а не його власником.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, перевіривши надані матеріали і дослідивши подані докази, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Так,ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2018 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, а саме автомобіль «Таврія» д.н. НОМЕР_1 .

В ухвалі слідчого судді від 13.06.2018 року зазначено про перебування в СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001308 від 13.06.2018 року за ч.1 ст.263 КК України. Слідчим суддею встановлено, що зазначене майно визнано речовим доказом та має суттєве значення для подальшого проведення досудового розслідування. Відповідні обставини повинні встановлюватись під час досудового розслідування і у разі доведення придбання зазначеного майна у законний спосіб, власник цього майна не позбавлений права повернення цього майна у визначеному КПК України порядку.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Тобто, арешт майна передбачає певний ступень втручання у права і свободи власника чи володільця майна через встановлення певних обмежень у користуванні, володінні чи розпорядженні майном всупереч волі власника.
Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Під час розгляду даного клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочате 13.06.2018 року. При цьому, наразі проведені експертизм повязані з дослідженням автомобіля, підозру жодній особі не пред`явлено. Слідчим даних про проведення будь-яких інших процесуальних дій з часу накладення арешту на майно, які б виправдовували відповідні обмеження для користувача, слідчому судді не надано.
Враховуючи викладене, а також звертаючи увагу на те, що оригінад технічного паспорту на автомобіль знаходиться у заявника, слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого застосування арешту майна та відповідно про необхідність його скасування.

Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-174, 309, 376, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт, накладений на майно, на автомобіль «Таврія» д.н. НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2018 року по справі №332/1808/18 (провадження 1-кс/332/554/18) за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001308 від 13.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та повернути автомобіль користувачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1