Справа № 128/3236/19
УХВАЛА
Іменем України
25 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000522 від 19.06.2019, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.06.2019 близько 20 год 00 хв, перебуваючи в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та своєю малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , користуючись тим, що ОСОБА_6 в силу свого фізичного стану не могла захиститись, переслідуючи єдиний умисел, спрямований на умисне завдання тілесних ушкоджень, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, наніс ОСОБА_6 численніудари, а саме: ОСОБА_4 , тримаючи двома руками за голову ОСОБА_6 , відхиливши свою голову назад, різким рухом наніс удар головою в ніс ОСОБА_6 , після чого почав тягнути її за волосся та за руки, а потім пішов з будинку у невідомому напрямку.
18.06.2019 близько 02 год 30 хв ОСОБА_4 повернувся в будинок за вищевказаною адресою та, перебуваючи в ньому разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та своєю малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжував вчиняти свій протиправний умисел, користуючись тим, що ОСОБА_6 в силу свого фізичного стану не могла захиститись, ОСОБА_4 взяв в руки телефон ОСОБА_6 та почав наносити численні удари в область голови, далі взяв ОСОБА_6 за руки та стягнув з ліжка, після того, як ОСОБА_6 почала тікати з будинку, щоб викликати працівників поліції, ОСОБА_4 наздоганяв її та наносив удари кулаками своїх рук в область ключиці та поясниці.
Відповідно до висновку експерта № 977 від 15.08.2019, у ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження синці на голові, на шиї, на правому передпліччі, на лівому передпліччі, в поперековій ділянці зліва, садна на поверхні грудної клітки зліва, на правому плечі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, 22.06.2019 близько 20 год 00 хв, перебуваючи в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю дружиною дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та своєю малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , користуючись тим, що ОСОБА_6 в силу свого фізичного стану не могла захиститись, ОСОБА_4 , переслідуючи єдиний умисел, спрямований на умисне завдання тілесних ушкоджень, почав конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого тягнув її за волосся, скидав з ліжка, тягнув та стискував руки, штовхав об стіни, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 976 від 15.08.2019, у ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження синці на правому плечі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 25.07.2019 близько 16 год 00 хв, перебуваючи в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю дружиною дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та своєю малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , користуючись тим, що ОСОБА_6 в силу свого фізичного стану не могла захиститись, ОСОБА_4 , переслідуючи єдиний умисел, спрямований на умисне завдання побоїв та інших насильницьких дій, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, умисно заподіяв фізичний біль, фізичне та моральне страждання шляхом довготривалого нанесення численних ударів та побоїв по всьому тілу, тавчинення інших насильницьких дій відносно потерпілої з метою примусити ОСОБА_6 поводитись так, як він вимагав.
Згідно з актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 824 від 26.07.2019, проведеного на підставі направлення від 26.07.2019, тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виявлено.
Разом з тим, відповідно до висновку експерта № 6218/19-21 від 31.10.2019, у ОСОБА_6 спостерігаються глибокі негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок різкого погіршення психоемоційного стану, самопочуття та здоров`я ОСОБА_6 , що в свою чергу спричинені впливом систематичного нанесення тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком ОСОБА_4 .На підставі психодіагностичних даних можна стверджувати, що ситуація, яка досліджується, є психотравмуючою, та ОСОБА_6 завдані страждання (моральна шкода). ОСОБА_6 спричинені страждання (моральна шкода) за умов (систематичне нанесення тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком ОСОБА_4 , а також погіршення стану її психоемоційного стану та здоров`я), що досліджені у справі.

Розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) для ОСОБА_6 може становити від 12 до 36 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом.

В судовому засіданні 25.01.2022 обвинувачений ОСОБА_4 подав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі згідно зі ст. 49 КК України. Суду пояснив, що вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, визнає, з потерпілою вони примирилися, завдану потерпілій шкоду відшкодував, тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час досудового розслідування, зобов`язується відшкодувати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав подане обвинуваченим клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив з приводу клопотання обвинуваченого, вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження за строками давності. Також просив стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 14 130 грн 00 коп.

Потерпіла ОСОБА_9 та її представник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання 25.01.2022 не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Попередньо через канцелярію суду від потерпілої ОСОБА_9 надійшла письмова заява, в якій остання просить проводити судові засідання без її участі, з`являтися в судові засідання не може у зв`язку з зайнятістю на роботі. Також суду повідомила, що вони з обвинуваченим примирилися, вона йому пробачила, обвинуваченим було відшкодовано завдану їй шкоду, вона не заперечує проти закриття даної справи.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом першим частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною другою статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

За частиною першою статті 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) передбачена відповідальність у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Кримінальний проступок за частиною першою статті 126 КК України (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень) карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Частиною третьою статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене, а також враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до кримінальних проступків, інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення були вчинені в період 17 червня 2019 року до 25 липня 2019 року і на даний час минуло більше двох років з часу їх вчинення, переривання перебігу давності не було, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.ст. 125 ч. 1, 126 ч. 1 КК України, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тому клопотання обвинуваченого є законним та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З даної статті випливає, що лише при ухваленні обвинувального вироку чи постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру суд вирішує заявлений цивільний позов.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000522 від 19.06.2019, по обвинуваченнюОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, закрити. Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 14 130 (чотирнадцять тисяч сто тридцять) грн 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_11