ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8694/21 Номер провадження 11-сс/814/812/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора представника СК «Іскра» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 20 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0000050,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур сорго, кукурудзи, соняшнику, сої, амаранту, маку, що належить СК «Іскра» та знаходиться на земельних ділянках Піщанської ОТГ Кременчуцького району Полтавської області загальною площею 116 га.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що доводи прокурора про необхідність накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур з огляду на те, що вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, не узгоджуються з приписами ст.98 КПК України, оскільки предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, є земельна ділянка.
Крім того, прокурором, всупереч ч.6 ст.170 КПК України, не надано відомості про наявність потерпілої особи та цивільного позову у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя звернув увагу, що прокурор не зазначив осіб, які є власниками земельних ділянок і не встановив розмір шкоди, завданої кожному з цих власників.
За змістом апеляційної скарги прокурор просить скасувати рішення слідчого судді та накласти арешт на врожай вказаних сільськогосподарських культур шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

При цьому зазначає, що факт самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарським кооперативом «Іскра» на території Піщанської ОТГ підтверджено актом перевірки, складеним за результатами державного контролю ГУ Держгеокадастру №369-ДК/0025/АП/02/01/-21 від 22 червня 2021 року, протоколом огляду місця події від 27 липня 2021 року та показаннями свідків.

Стверджує, що слідчим суддею залишено поза увагою лист керівника СК «Іскра» від 30 червня 2021 року на адресу ГУ Держгеокадастру про відтермінування виконання вимог припису, за змістом якого фактично визнано наявність порушень законодавства та самовільного зайняття земельних ділянок.

Не погоджується з висновком слідчого судді про відсутність у клопотанні про арешт майна відомостей про осіб, які є власниками земельних ділянок, оскільки спірні земельні ділянки є земельними паями, а тому належать до земель комунальної форми власності.

Вказує, що розмір збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття вказаних земельних ділянок та використання їх не за цільовим призначенням складає 455068 грн, що підтверджується відповідним розрахунком.

Стверджує, що виявлений врожай сільськогосподарських культур відповідає критеріям ст.98 КПК України та є доказом у кримінальному провадженні.

Зазначає, що досудове розслідування триває, не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, жодній особі не повідомлено про підозру, не встановлено усіх обставин кримінального правопорушення, а тому подання цивільного позову на даній стадії є передчасним.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора голова СК «Іскра» ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування представника власника майна про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Так, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, 08 липня 2021 року підрозділом дізнання відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області розпочато досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні №0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок на території Піщанської ОТГ Кременчуцького району Полтавської області.
На час розгляду провадження апеляційним судом про підозру в даному провадженні нікому не повідомлялося.
Доводи прокурора про необхідність арешту врожаю сільськогосподарських культур з метою забезпечення збереження речових доказів є непереконливими.
Диспозицією ч.1 ст.197-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1КК України, є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 Земельного Кодексу України).
Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України, є право власності на землю (право володіння, користування та розпорядження землею).
Слідчий суддя в оскаржуваному рішенні обґрунтовано зазначив, що врожай сільськогосподарських культур в даному випадку не є знаряддям чи безпосереднім предметом кримінального правопорушення, а прокурором не доведено яким чином цей врожай може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Більше того, стороною обвинувачення не надано жодних відомостей щодо визначення розміру та вартості майна, його індивідуальних ознак, стану розвитку та стадії зрілості посівів, шляхів збереження і збору врожаю, що суперечить вимогам ст. 171 КПК України.
Неможливо з клопотання прокурора також встановити, з яких саме земельних ділянок він прохає арештувати врожай.
Також прокурором у клопотанні не зазначено та в засіданні апеляційного суду не доведено, для встановлення яких саме обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-7 КК України, має значення врожай сільськогосподарських культур.
При цьому, постанова начальника СД Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 про визнання майна речовим доказом від 28 липня 2021 року є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що врожай сільськогосподарських культур сорго, кукурудзи, соняшнику, сої, амаранту та маку відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України (а.с.137).
Більше того, прокурор прохає накласти арешт на врожай сільськогосподарських культур, який знаходиться на земельних ділянках, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його і при цьому взагалі не пояснює, яким чином за умови задоволення клопотання буде забезпечене зберігання сільськогосподарської продукції, яка, з огляду на вимоги клопотання, має залишатися на полі протягом невизначеного часу.
Хоча така заборона, на думку колегії суддів, буде істотним втручанням у господарську діяльність відповідного суб`єкта і право власності та, з огляду на обставини справи, явно не відповідатиме зазначеній у клопотанні меті забезпечити «збереження речових доказів».
Крім того, самовільне зайняття земельної ділянки є кримінальним правопорушенням з матеріальним складом, яке вважається закінченим з того моменту коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди.
Разом з тим, з матеріалів клопотання про арешт майна вбачається, що у кримінальному провадженні №0000050 відповідною експертизою не встановлений розмір спричиненої правопорушенням шкоди, що є обов`язковим елементом складу даного кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до чинного законодавства, санкція ч.1 ст. 197-1 КК України не передбачає конфіскації та спеціальної конфіскації.
Також з матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні не було заявлено цивільного позову.
Враховуючи наведе, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про відсутність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 20 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0000050 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4