Справа № 946/2175/22
Провадження № 1-кс/946/1026/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000279 від 24.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.03.2022 року до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа 20.03.2022 приблизно о 19:30 годині знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , застосувавши фізичне насилля відкрито заволоділа майном, тим самим спричинивши матеріальні збитки.

28.03.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 добровільно видав працівникам поліції павер банк марки «NOMI» та USB кабель до мобільного телефону айфон.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.
Слідчий та прокурор надали суду заяву та просять розглянути справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна задовольнити та накласти арешт на павер банк марки «NOMI» та USB кабель до мобільного телефону айфон, який добровільно видав 28.03.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під розписку, без права відчуження.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на павер банк марки «NOMI» та USB кабель до мобільного телефону айфон, який добровільно видав 28.03.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під розписку, без права відчуження.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1