КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру останньому (в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України) від 13 травня 2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника ОСОБА_5 та скасувати повідомлення ОСОБА_6 про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону України.
Зокрема, захисник зазначає, що інкриміноване ОСОБА_6 діяння не може кваліфікуватися за ст. 368 КК України, оскільки із наявних у матеріалах кримінального провадження документів (наказ про призначення на посаду, посадова інструкція тощо) вбачається, що до повноважень підозрюваного не входять повноваження прийняття рішень, за які він вимагав та отримав неправомірну вигоду.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Закарпатській області ОСОБА_6 взагалі не наділений повноваженнями призначати або оцінювати проведення перевірок по суб`єктам господарювання, а також не наділений повноваженнями перевірки своєчасності та повноти сплати податку за землю суб`єктами господарювання. Вказане підтверджується положеннями про відділ боротьби з відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Закарпатській області, запитами та відповідями з ГУ ДПС у Закарпатській області та висновком експерта № 017-АНО/21 від 11 серпня 2021 року.
Крім того, із відповідей на адвокатські запити встановлено, що у період підготовки листа, а саме 28 вересня 2020 року до ТОВ «Квант-ТТТ» ОСОБА_6 та ОСОБА_8 працювали в ГУ ДПС в Закарпатській області на посадах, відповідно, ОСОБА_6 на посаді начальника відділу боротьби з відмивання доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС в Закарпатській області, а ОСОБА_8 працював на посаді головного державного ревізор інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС в Закарпатській області до повноважень яких не входило ні перевірка, ні виявлення в тому числі суб`єктів господарювання, які здійснюють перевірки та або моніторинг щодо повноти сплати податку за землю. Станом на сьогоднішній час, в тому числі, у період з 30 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року до їх повноважень також не входить перевірка своєчасності та повноти сплати податку за землю суб`єктами господарювання, у тому числі ТОВ «Квант ТТТ».
Стверджує сторона захисту і про недопустимість зібраних слідчими ГСУ ДБР доказів, зважаючи на те, що кримінальне провадження, щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підслідне слідчим органів Національної поліції, оскільки посада яку обіймав підозрюваний, не відноситься до посад, зазначених в ч. 4 ст. 216 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги з додатковими поясненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення випадків, змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 05 травня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000348, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
13 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
10 вересня 2021 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 13 травня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000348 та вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді вказаного районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.
Вивченням матеріалів судового провадження встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено у порядку, передбаченому КПК України, і за своїм змістом воно повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи у сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, на момент прийняття оскаржуваного рішення присутня, всупереч доводам апеляційної скарги.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи сторони захисту про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з порушенням підслідності підлягають перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, навіть з урахуванням усіх викладених у ній доводів без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру останньому (в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України) від 13 травня 2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/48839/21-к Справа №11-сс/824/5891/2021 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1