Справа № 296/9079/21
Вирок
Іменем України

29 листопада 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001476 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз

-19.03.2014 р Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-04.09.2018 р Корольовським районний судом м. Житомира за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-17.12.2018 р. Адрушівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- 13.09.2021 року Корольовським районним судом м.Житомира за ч.2 ст. 125 КК України до двох місяців арешту,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2021 близько 17 години ОСОБА_4 перебував поруч з будинком АДРЕСА_3 , де розмовляв з своєю сестрою ОСОБА_6 , яка при собі мала мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8».

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8» шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , в цей же день, час та місці, під приводом телефонної розмови, отримав від ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон. В свою чергу, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 , будучи впевненою у щирості його намірів, добровільно надала мобільний телефон останньому.

В подальшому, отримавши у такий спосіб вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8» 3/23 Gb в корпусі чорного кольору, вартістю 2048 гривень 43 копійок, місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на зазначену суму.

Крім цього, 09 липня 2021 р близько 13 години ОСОБА_4 перебував поруч з будинком АДРЕСА_4 , де розмовляв з раніше невідомим ОСОБА_7 , який при собі мав мобільний телефон марки «Tecno» моделі «POP 4».

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Tecno» моделі «POP 4» шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , в цей же день, час та місці, під приводом телефонної розмови, отримав від ОСОБА_7 вищевказаний мобільний телефон. В свою чергу, ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 , будучи впевненим у щирості його намірів, добровільно надав мобільний телефон останньому.

В подальшому, отримавши у такий спосіб вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Tecno» моделі «POP 4» 2/32 Gb в корпусі зеленого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ,вартістю 1445 гривень 00 копійок, місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди на зазначену суму.

Крім цього, 26 серпня 2021 року приблизно 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу будинку №2, що розташований за адресою м. Житомир, пров. 2-й Житній, тобто у громадському місці, коли до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_8 та зробив зауваження з приводу розпиття алкогольних напоїв в громадському місці.

В цей же день, час та місці у ОСОБА_4 на ґрунті конфлікту з приводу розпиття алкогольних напоїв в громадському місці, виник раптовий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_4 , розуміючи, що він перебуває у громадському місці, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності у суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діставши з карману своєї кофти предмет, ззовні схожий на ніж, підійшов до ОСОБА_8 та наніс один удар в область черевної порожнини з лівої сторони останньому.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді колото- різаної рани черевної стінки зліва.

24 листопада 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі. За ч.4 ст. 296 КК України у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.ч.1, 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 13.09.2021 р. призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпілі по даному кримінальному провадженню звернулись до суду із заявами, де не заперечували проти затвердження судом даної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник не заперечує проти затвердження вказаної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 296 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим за ч.2 ст. 190 КК України, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином; злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України-є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що останній раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 листопада 2021 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджене сторонами покарання :

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі;

за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1, КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 13.09.2021 р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 26 серпня 2021 року.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб до 27 січня 2022 року (включно)

Арешт на майно, а саме на ніж з коричневою ручкою, що належить ОСОБА_4 , що накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2021 р, після набрання вироком законної сили скасувати. Ніж знищити.

Мобільний телефон марки «Tecno» моделі «POP 4» 2/32 Gb в корпусі зеленого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 повеинути потерпілому ОСОБА_7 за належністю.

Арешт на майно ОСОБА_8 , а саме бушлат (кітель) камуфляжний синього кольору, футболку чорного кольору марки «Егді», куртку марки «Адідас», що накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира 28.08.2021 р. після набрання вироком законної сили-скасувати. Зазначене майно повернути потерпілому за належністю.

Стягнути із ОСОБА_4 2005.44 грн судових витрат за проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, в тому самому порядку та у той же строк з моменту вручення йому копії даного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1