Справа № 639/6021/21
Провадження №1-кп/639/486/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000098 від 13.07.2021 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на автомийці «Дельфін», не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інша наявна у справі адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 7 березня 2021 року приблизно о 19 год. 30 хв. перебував поблизу будинку № 35 по вул. Менделєєва в м. Харкові, де разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 вживав спиртні напої.

Коли ОСОБА_4 побачив на лавочці біля ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», в нього виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, упевнившись в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не звертає увагу на наявність мобільного телефону та не може завадити доведенню його умислу до кінця, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», який лежав на лавочці.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2993 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорював, від надання показань відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, працевлаштований (зі слів), не одружений, має зареєстроване місце проживання, яке не співпадає з місцем фактичного проживання, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного, його вік, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_4 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, проте, зважаючи на обставини кримінального провадження та беручи до уваги особу обвинуваченого, його молодий вік, перше притягнення до кримінальної відповідальності, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного покарання та, відповідно, приходить до необхідності звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, встановлених ч. 1 ст. 76 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 524 (п`ятсот двадцять чотири) гривні 86 копійок (матеріали к/п, а.с. 26).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1