Справа № 331/4719/21
Провадження № 1-кп/331/556/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження за фактом скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000278 від 16.07.2020 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для призначення справи до судового розгляду, просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В своєму клопотанні захисник зазначила, що Кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 255-1 КК України внесене до ЄРДР за № 0000278. З цього часу органом досудового розслідування розпочате слідство відносно ОСОБА_4 . До 29.06.2021 року ОСОБА_8 не знав, що відносно нього здійснюється досудове розслідування. 29.06.2021 р. до камери № 112 ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», де ОСОБА_8 утримується за вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області прийшли з обшуком. Під час обшуку ОСОБА_9 не було вручене рішення суду на обшук, не було вручене копію протоколу обшуку та не було повідомлено про підстави обшуку, не надано захисника. Вимоги ОСОБА_4 до слідчого про виклик адвоката з яким укладено договір про правову допомогу проігноровані. В цей же день після закінчення обшуку, до камери був запрошений слідчим, адвокат ОСОБА_10 , який діяв за дорученням центру безоплатної правової допомоги у присутності якого ОСОБА_9 було зачитано вголос повідомлення про підозру. З 29.06.2021 року жодної участі ОСОБА_4 у здійсненні слідчої або процесуальної дій не відбувалося. Його не було допитано з приводу підозри та не надано можливість реалізувати свої права передбачені ст. 42 КПК України. 18.08.2021 року у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» обвинуваченим було отримано листа від 16.08.2021 про завершення досудового розслідування ОСОБА_4 було доставлено до ГУНП Запорізької області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де він знову заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами в присутності захисника з яким у нього укладений договір. ОСОБА_8 письмово звернувся до процесуального прокурора з клопотанням про припинення порушень права на захист і про бажання здійснювати ознайомлення з захисником за договором. 27.08.2021 р. обвинувальний акт було затверджено та скеровано до суду. Копію обвинувального акту та реєстру по кримінальному провадженню ОСОБА_9 не було надано та таким чином прокурором не дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства при врученні обвинуваченому ОСОБА_9 матеріалів обвинувального акту.
Відповідно до ч.1 ст.293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного або виховного характеру.
Вказана норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику.
Отже, з наведеного слідує, що надання копії обвинувального акта підозрюваному - це процесуальна дія, яка надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.
У зв`язку із цим прокурором відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , порушено його право визначене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
На вказані порушення також звертає увагу у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, наприклад, у рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" зазначено, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів».
До того ж, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «Ь» п. З ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
П. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачає до початку судового засідання разом з обвинувальним актом має бути додано розписку про отримання обвинувального акту і реєстру досудового розслідування обвинуваченим.
З доданих суду документів вбачається, що ОСОБА_8 не отримав обвинувальний акт, реєстр досудового розслідування та не ознайомлений з матеріалами досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК України.
Захисник вважає, що зазначене порушення (невручення обвинуваченому обвинувального акта, та не відкриття матеріалів обвинуваченому відповідно до ст. 290 КПК України) не може бути усунуте у ході судового розгляду, порушує право обвинуваченого на захист, а також може привести у подальшому до прийняття необгрунтованого рішення по справі.
07.11.2021 року після судового засідання ОСОБА_8 звернувся до процесуального прокурора з клопотанням про ознайомлення його з матеріалами досудового розслідування та вручення обвинувального акту з реєстром для підготовки свого захисту від обвинувачення.
26.11.2021 року до ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» надійшов лист від процесуального прокурора (не процесуальне рішення на клопотання, а саме лист) про відмову у задоволенні клопотання, через те, що ОСОБА_8 вичерпав своє право на ознайомлення, оскільки під час відкриття матеріалів не забажав ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування.
До теперішнього часу ОСОБА_8 не отримав обвинувальний акт, реєстр досудового розслідування та не ознайомився з матеріалами досудового слідства в порядку ст. 290 КПК України.
Отже захист вважає, що підставою для повернення обвинувального акту є невідповідність закону процедури внесення цього акта відповідно до положень КПК України.
Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право у підготовчому засіданні повернути акт прокурору.
Всі наведені недоліки виключають можливість прийняття обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, оскільки істотно порушують права обвинуваченого на захист і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України, тобто обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Враховуючи вищенаведене , захисник просить суд повернути обвинувальний акт прокурору.
Крім того, обвинувачений подав скаргу на бездіяльність прокурора, що полягала у незаконному проведенні обшуку 29.06.2021 року у камері №112 ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», де обвинувачений ОСОБА_4 утримується за вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області. В своїй скарзі обвинувачений зазначив, що в провадження Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно мене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України. 29.06.2021 р. року до камери № 112 ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», де він утримується за вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області прийшли з обшуком. Йому не було вручено ухвалу суду та не повідомлено про підстави обшуку. Працівники поліції обшукали його особисті речи та особисті речі інших осіб, що перебували у камері. Його вимоги слідчому ОСОБА_11 , який керував обшуком, повідомити адвоката з яким у нього укладений договір на правову допомогу він проігнорував. Після закінчення обшуку, до камери був запрошений слідчим, адвокат ОСОБА_10 , який весь час обшуку ховався за кутом і про його присутність він не знав. Коли адвокат ОСОБА_10 зайшов до камери, йому повідомили, що він призначений РЦ безоплатної правової допомоги. ОСОБА_8 одразу повідомив адвокату ОСОБА_10 в присутності всіх осіб, що відмовляюся від його участі і просить повідомити його захисників (адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_12 ) про слідчі та процесуальні дії відносно нього. Проте слідчий на законні вимоги про недопущення порушення права на захист продовжив за відсутністю його захисників, в присутності адвоката ОСОБА_10 зачитувати в голос повідомлення про підозру. Далі без жодної слідчої або процесуальних дії та без можливості реалізувати свої права передбачені ст. 42 КПК України, 18.08.2021 року ОСОБА_8 у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» отримав листа від 16.08.2021 р. про завершення досудового розслідування. В той же день він подав через канцелярію ДУ «ЗСІ» заяву про відвід слідчому, прокурору та захиснику в якому йому було відмовлено з підстав, що досудове слідство вже завершене і він має право звернутися зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання. 19.08.2021 року його вивезли до ГУНП Запорізької області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_8 повідомив слідчому, що буде здійснювати ознайомлення тільки з адвокатом з яким укладено договір про правову допомогу і який має роз`яснювати права передбачені законом, оскільки від участі адвоката ОСОБА_10 він відмовлявся одразу з моменту його дій під час обшуку, але слідчий це навмисно не фіксував, а адвокат всупереч його клопотань продовжував підписувати всі процесуальні документи без нього. 25.08.2021 року він письмово звернувся до процесуального прокурора з клопотанням про припинення порушень права на захист і про бажання здійснювати ознайомлення з захисником за договором. 10.09.2021 року йому в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» був вручений лист від процесуального прокурора про те, що обвинувальний акт скеровано до суду та те, що порушень не встановлено. 25.10.2021 року під час підготовчого судового засідання ним було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування разом з його захисником та отримання обвинувального акту з додатками. Клопотання захисника про ознайомлення з матеріалами задоволено, але йому не надана можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. 07.11.2021 року після судового засідання він знов звернувся до процесуального прокурора з клопотанням про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та вручення обвинувального акту з реєстром для підготовки свого захисту від обвинувачення. 26.11.2021 р. йому в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» був вручений лист від процесуального прокурора про відмову у задоволенні клопотання, через те, що він нібито відмовився ознайомлюватися з матеріалами під час виконання прокурором ст. 290 КПК України. До теперішнього часу процесуальним прокурором продовжується триваюча бездіяльність у вигляді не розгляду по суті його клопотань та в ненаданні права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, не вручення обвинувального акту з реєстром досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, оскільки йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, що за ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до п`ятнадцяти років, він має права передбачені ст. 42 КПК України і ці права порушені процесуальним прокурором.
Захисник підтримала клопотання обвинуваченого, наполягала на задоволенні .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти клопотань захисника та обвинуваченого заперечував, зазначив, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає. Тому, просив у задоволенні клопотань відмовити.
З`ясувавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Доводи сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору, суд до уваги не приймає, оскільки зміст ст. 291 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає і прокурор відповідно до вимог кримінального процесуального закону виклав у обвинувальному акті всі обставини кримінального правопорушення, які він вважав встановленими і відповідне формулювання обвинувачення, тому суд не вправі в ході підготовчого судового засідання надавати оцінку змісту зазначеним прокурором відомостям у даному процесуальному документі та формулюванню обвинувачення.
Викладені у клопотанні сторони захисту про повернення обвинувального акту, обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає.
Що стосується вимог скарги обвинуваченого, суд приходить до наступного.
Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, на яке посилається обвинувачений у своїй скарзі, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).
Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, отриманого судом. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.
Частина третя статті 314 КПК України визначає перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні, серед яких і рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Стаття 315 КПК встановлює які питання має вирішити суд з метою підготовки до судового розгляду
При цьому необхідно зауважити що, а ні ч.2 ст. 303 КПК України,а ні статті 314-316 КПК України, не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч.2 ст.307 КПК України під час досудового розслідування, а саме скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.
Суд вважає, що під час підготовчого судового засідання стороною захисту, іншими учасниками кримінального провадження можуть бути подані скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, однак, суд може розглядати тільки ті скарги, рішення за результатом розгляду яких мають значення для підготовки до судового розгляду.
Скарги на дії слідчого та прокурора під час проведення обшуку, на рішення та дії прокурорів чи слідчого щодо вручення підозри, на дії слідчого та прокурора щодо обмеження доступу до матеріалів кримінального провадження та ін., рішення слідчого та прокурора про відмову в задоволенні клопотань сторони захисту та ін., не стосуються питань підготовки до судового розгляду, а доводи, які в них викладені, матимуть значення під час оцінки допустимості та належності доказів під час дослідження матеріалів кримінального провадження та їх оцінки судом.
У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів обвинуваченого, наведених у скарзі, можливий лише на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення, а тому суд вважає, що такі клопотання не можуть розглядатись під час підготовчого провадження, оскільки суд не має повноважень вчиняти дії та приймати рішення під час підготовчого судового засідання, які не передбачені статтями 314-316 КПК України. При цьому вирішення по суті окремих клопотань захисту може мати вплив на хід досудового розслідування, яке вже закінчилось з дня звернення до суду з обвинувальним актом.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстави передбачені пунктами 4-8 ч. 1 та ч.2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження відсутні.
Підстав для закриття та зупинення кримінального провадження або для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено, кримінальне провадження підлягає розгляду Жовтневим районним судом міста Запоріжжя.
Санкцією ч.2 ст.255-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Кримінальне правопорушення віднесено до особливо тяжких злочинів, а тому судом у судовому засіданні обвинуваченому роз`яснено право на колегіальний розгляд справи.
Обвинувачений вважав за доцільне розглядати справу суддею одноособово. Захисник підтримав думку обвинуваченого. Прокурор не заперечував.
Крім того, у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.317 КПК України, після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.
Суд вважає , що підстав для відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого немає, тому воно підлягає задоволенню.
Згідно листа Запорізького слідчого ізолятора від 12.10.2021 року наразі обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2018 р. до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили. Крім того, ОСОБА_9 засуджено вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2021 р. до 7 років позбавлення волі та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2018 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Вирок законної сили не набув, на вирок подана апеляційна скарга.
Враховуючи вищевикладене , суд вважає за доцільне залишити обвинуваченого ОСОБА_9 в Запорізькому слідчому ізоляторі на час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.
Клопотань від прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не надходило.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 314-317 КПК України , -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням № 1-кп/331/556/2021 за фактом скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України на 28 грудня 2021 о 10.00 годин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6 суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
Судовий розгляд справи проводити за участю учасників кримінального провадження, про що повідомити останніх належним чином.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
В задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, в порядку ст.314 КПК України відмовити.
Зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 ознайомити обвинуваченого ОСОБА_9 з матеріалами досудового розслідування до початку судового розгляду.
Про результати виконання прокурором доручення повідомити суд у встановлений законом строк.
Обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово залишити в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час розгляду справи в суді.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 не обирати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1