Справа № 367/8447/20
Провадження по справі № 1-кп/367/334/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 10.09.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Буча Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 10.09.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи біля лавочки на «Алеї Слави», яка розташована за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Жовтнева 37, користуючись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за нею ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, зірвавши срібний ланцюжок та хрестик з шиї ОСОБА_6 , який сидів на лавочці, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 («Алея Слави»), таємно викрала вказаний срібний ланцюжок з хрестиком, що належить ОСОБА_6 .. З метою доведення до кінця своїх протиправних дій, ОСОБА_5 пішла з «Алеї Слави», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 1652 гривні.
Вищевказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, викладеному у вироку суду, визнала та підтвердила фактичні обставини скоєння нею кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті. Просила, суд, врахувати при призначенні покарання, що в теперішній час вона щиро розкаюється у скоєному, просила суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_5 , показання, якої відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду доведена та її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
При визначенні обвинуваченій ОСОБА_5 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до кримінальних проступків, обставини вчинення діяння, дані, які характеризують особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, яка має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
З врахуванням всіх обставин справи, ступені тяжкості та обставини вчиненого проступку, особу обвинуваченої, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, а тому призначає обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України (в ред. Закону станом на 10.09.2019 року) у виді штрафу.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої суд не застосовує.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 11.10.2019 року, з таких підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням захисника якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, станом на 24.01.2022 року, судовий розгляд даного кримінального провадження завершений, тому потреби у подальшому обмеженні прав власників майна немає необхідності.
Таким чином, суд, вважає за можливе скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 11.10.2019 року по справі № 367/8150/19 на речові докази у кримінальному провадженні № 0001584 від 10.09.2019 року, а саме на ланцюжок з металу сріблястого кольору.
На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання (в межах санкції статті станом на 10.09.2019 року) у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, а саме за проведення експертизи № 3035 від 23.10.2019 року у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.
Речові докази по даному кримінальному провадженню два ланцюжки з металу золотистого та сріблястого кольору повернути власникам.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1