Номер провадження:1-кс/521/5545/21
УХВАЛА

29 жовтня 2021 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси, клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 30.09.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні сина: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, від 01.06.2013 року, звільнений умовно-достроково від 12.03.20218 на невідбутий термін покарання: 2 роки 7 місяців, за який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

З клопотання вбачається, ОСОБА_8 12.10.2021 року о 12 годині 38 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де обрав предметом свого злочинного посягання чуже майно, яке знаходилося у квартирі АДРЕСА_3 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_11 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, розуміючи, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, шляхом підбору ключа, проникли до квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_11 , де усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність, наслідки та бажаючи їх настання, викрали з приміщення вказаної квартири належне потерпілому майно, а саме: грошові кошти у розмірі 40 000 гривень, золотий хрестик, вартістю 2000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли, чим спричини потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 42 000 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 23.10.2021 року в період часу з 18 годин 00 хвилин по 21 годину 00 хвили, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де обрав предметом свого злочинного посягання чуже майно, яке знаходилося у приватному будинку, що знаходиться за вказаною адресою, та в якому мешкав потерпілий ОСОБА_12 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, повторно, розуміючи, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, шляхом підбору ключа, проникли до приватного будинку по АДРЕСА_5 , в якому мешкав потерпілий ОСОБА_12 , де усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність, наслідки та бажаючи їх настання, викрали з приміщення вказаного будинку належне потерпілому майно, а саме: грошові кошти у розмірі 10 300 гривень, наручний годинник марки «Hilfiger», вартістю 3000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли, чим спричини потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 13 300 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 28.10.2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де обрав предметом свого злочинного посягання чуже майно, яке знаходилося у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться за вказаною адресою, в якій мешкає потерпіла ОСОБА_13 .

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, повторно, розуміючи, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, шляхом підбору ключа, проникли до квартири АДРЕСА_7 , в якій мешкає потерпіла ОСОБА_13 , де усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність, наслідки та бажаючи їх настання, викрали з приміщення вказаної квартири належне потерпілій майно, а саме: сейф срібного кольору, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 40 000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли, чим спричини потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 40 000 гривень.

28.10.2021 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вважав ризики необґрунтованими. Просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
30 вересня 2021 року органом досудового розслідування були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину.
28.10.2021 року 12:20 годині ОСОБА_8 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.10.2021 року о 18:35 годині громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_8 , у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого, протокол огляду документів, протокол допиту свідка, протокол огляду предмета та іншими доказами в своїй сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення та вважає, що повідомлена ОСОБА_8 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходів; не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що говорить про відсутність міцних соціальних зв`язків; зі слів раніше судимий, що свідчить про те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та надалі продовжує асоціальний спосіб життя.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено та слідчим суддею встановлено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:
Ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Характер та обставини вчинених злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 свідчать про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі, матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілих, свідків, схиляючи останніх до викривлення чи відмови від своїх показів.
Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177КПК України, а саме той факт, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, отримує дохід від тимчасових заробітків, підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, що пов`язані з таємним викраденням чужого майна, поєднані з проникненням до житла, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Вказане свідчить про те, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_8 може продовжити вчинювати нові злочини.
Відтак, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, відсутність стабільного заробітку, те, що зі слів підозрюваного - він вже був судимий, що свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення, а також наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
В даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає реальними та існуючими.
У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.
Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи у судовому засіданні захисника підозрюваного не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обмежень щодо застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено.
Слідчий суддя вважає за необхідне визначити на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

На підставі п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - встановити у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 95, 160 (дев`яносто п`ять тисяч, сто шістдесят ) гривень.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси та до судді Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків підозрюваним, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 28 грудня 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та іншим учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1