ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3842/21 Номер провадження 11-сс/814/805/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на майно, а саме:
- автомобіль марки „Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , з поміщенням на зберігання на стоянку транспортних засобів по вул.Київська, 2А, в м.Лубни, Полтавської області;
- мобільний телефон „RedMi (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_6 , з переданням на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчими СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000678 від 23.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 на території м.Лубни та Лубенського району Полтавської області займається збутом наркотичного засобу „метадон та психотропної речовини „амфетамін
Відповідно до протоколу про хід та результати проведення контролю за вчинення злочину від 21.07.2020 року, 20.07.2020 року ОСОБА_6 , близько 17.54 год., знаходячись в автомобілі „Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Верстатобудівників в м.Лубни Полтавської області, незаконно збув особі під псевдонімом ОСОБА_7 за 500 грн. кристалічну речовину білого кольору, яка у відповідності до висновку експерта №1666 від 22.07.2020 року, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб димедрол. Маса метадону становить 0,17794 г., маса димедролу 0,01432 г.
Цього ж дня, ОСОБА_7 добровільно видав придбаний у ОСОБА_6 наркотичний засіб.
13.09.2021 року під час санкціонованого обшуку автомобіля „Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон „RedMi (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ).
У відповідності до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль зареєстрований за ОСОБА_8 та перебуває у володінні ОСОБА_6
14.09.2021 року постановою слідчого вилучений мобільний телефон та автомобіль визнано речовими доказами.
З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ незаконного збуту наркотичних засобів. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, володілець майна подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на автомобіль, скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити, а належний ОСОБА_6 транспортний засіб повернути законному володільцю, оскільки прокурором не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту.
Мотивуючи апеляційну скаргу зазначив, що ОСОБА_6 жодного відношення до кримінального провадження не має, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України йому не оголошувалась.
Під час обшуку автомобіля, заборонених для обігу речей та документів виявлено не було, а тому вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
З моменту проведення оперативної закупки до моменту накладення арешту на майно минув значний проміжок часу. За вказаний період ОСОБА_6 відкрито користувався транспортним засобом, жодних незаконних дій, спрямованих на приховування, пошкодження, псування та його відчуження не вчиняв.
При цьому, автомобіль використовується для потреб багатодітної сім`ї, неповнолітні діти в якій є постраждалими внаслідок аварії на ЧАЕС. Одна із його доньок має серйозні проблеми з опорно-руховим апаратом, а тому автомобіль необхідний для її повсякденного перевезення, зокрема, до навчального закладу.
Прокурор та володілець майна ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились. Просили розгляд провадження провести за їхньої відсутності.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000678 від 23.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт виявленого під час обшуку майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наведені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, вилучений під час обшуку автомобіль використовується для потреб багатодітної сім`ї ОСОБА_6 , неповнолітні діти в якій є постраждалими внаслідок аварії на ЧАЕС. Одна із його доньок має серйозні проблеми з опорно-руховим апаратом, а тому транспортний засіб необхідний для її повсякденного перевезення. Крім того, автомобіль є його єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 .
Такі доводи органом досудового розслідування не спростовано.
При цьому, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 жодного процесуального статусу не має. Підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, йому оголошено не було.
Також колегія суддів звертає увагу, що розслідування у даному провадженні здійснюється з 23.05.2020 року, з моменту проведення оперативної закупки до моменту проведення обшуку та, як наслідок, накладення арешту на майно минув понад один рік. При цьому, строк досудового розслідування завершується 23.11.2021 року.
Вилучені під час обшуку автомобіль та мобільний телефон не були знаряддям вчинення злочину, не зберегли на собі його сліди, відсутні будь-які дані, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, а тому не відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
В свою чергу, достатніх підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно підлягатиме спеціальній конфіскації, немає, а підстави для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання відсутні, оскільки жодній із осіб у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.
Таким чином слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінив підстави для накладення арешту, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку від 13.09.2021 року, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4