Справа №293/1951/14-к
Провадження № 1-кс/293/45/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів заяву судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід від 01.09.2021 у справі за заявою представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 у провадження до судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 надійшла заява судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід.

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначає, що у провадження судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 надійшла справа №293/1951/14-к (провадження № 1-кс/293/45/2021) за заявою представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 . Вказує, що, зважаючи на те, що ОСОБА_5 має право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги в об`ємі передбаченому п.п. 2,3 ч.2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», ним ухвалою від 28.08.2021 в порядку п.11 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області призначити ОСОБА_5 захисника для здійснення представництва інтересів останнього в суді за призначенням та забезпечити його прибуття для участі в судовому засіданні. Вказує, що згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі за ухвалою суду у кримінальних провадженнях щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру від 30.08.2021 № 006-0001594, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області призначив адвоката ОСОБА_6 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 . Однак, призначений адвокат ОСОБА_6 є хрещеним батьком його сина, вони тривалий час товаришують та підтримують дружні відносини; вказані обставини можуть викликати в учасників судового розгляду вказаної заяви сумнів у його об`єктивності та неупередженості, тобто не надають необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

А тому, з метою уникнення будь-яких сумнівів стороннього спостерігача в об`єктивному та неупередженому розгляді ним заяви представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_3 вважає за необхідне заявити самовідвід. Просить розглядати заяву про самовідвід за його відсутності.

Фіксування під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалась відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши заяву про самовідвід слідчого судді, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Підстави для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії").

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Вештайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.1998, п.45).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Так, у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», Європейський суд з прав людини вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (заява № 17056/06, § 98).

Крім того, 19.05.2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23 схвалено Бангалорські принципи поведінки суддів, які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів), який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення до участі або усунення від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

З огляду на зміст заяви про самовідвід від 01.09.2021, а також з метою запобігання можливих звинувачень в подальшому у необ`єктивному розгляді справи, упередженості та заінтересованості в результатах розгляду скарги, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі №293/1951/14-к (провадження № 1-кс/293/45/2021) за заявою представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35, 75, 80-82 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №293/1951/14-к (провадження № 1-кс/293/45/2021) за заявою представника КНП «Черняхівське ТМО» лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Справу №293/1951/14-к передати до канцелярії Черняхівського районного суду Житомирської області для визначення у порядку ст. 35 КПК України іншого судді для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1