490/7729/16-к 20.12.2021
н/п 1-в/490/250/2021
Справа № 490/7729/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Миколаїв Миколаївська область, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, остання відома адреса: АДРЕСА_1 , засудженого 12.10.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 88 годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В:
Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений 12.10.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 88 годин громадських робіт, та станом на 11.11.2021 року відбутого строку громадських робіт засуджений не має.

В судове засідання прокурор, представник органу пробації та засуджений не з`явилися.
Прокурор ОСОБА_5 подав до суду заяву в якій клопотав проводити розгляд подання без його участі, не заперечив проти його задоволення.
Від начальника Заводського районного відділу ДУ "Центр пробації" ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд подання без участі у судовому засіданні представників Заводського районного відділу з питань пробації, подання підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України,неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

ОСОБА_4 засуджено вироком Центральним районним судом м. Миколаєва від 12.10.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 88 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 14.11.2016 року.

Вказаний вирок був отриманий органом пробації та прийнятий до виконання.

З матеріалів особової справи та подання вбачається, що за адресою фактичного проживання зазначеній у вироку засуджений ОСОБА_4 не проживає, його місце перебування не відомо. Проведеними першочерговими розшуковими заходами місце знаходження засудженого не встановлено, та з 03.07.2017 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 перебуває в уповноваженому органі пробації у розшуку.

17.11.2017 року органом пробації було направлено начальнику Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області подання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. 01.12.2017 року за даним фактом було відкрите кримінальне провадження №0004689 за ознаками ч. 2 ст. 389 КК України. 13.05.2019 року вказане кримінальне провадження закрите за ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину.

Згідно відомостей УІАП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 є засудженим за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2016 року, після цього до кримінальної відповідальності не притягувався.

Кримінальне правопорушення за яке засуджений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2016 року відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України набув законної сили 14.11.2016 року, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, з дня набрання вироком законної сили минуло більше двох років, тому відповідно до вимог ст. 80 КК України, суд вважає, що засудженого ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.
Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1