Справа № 442/1954/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/839/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, дистанційно, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської областівід 12 серпня 2021 року щодо звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з хворобою,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської областівід 12 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Не погоджуючись з даною ухвалою захисник засудженого подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання по хворобі. Направити засудженого ОСОБА_7 , який утримується у Дрогобицькій ВК-40, на проходження лікарсько-консультативну комісію для підтвердження висновку про можливість його звільнення від відбування покарання у зв`язку з наявним захворюванням.

Апелянт зазначає, що клопотання засудженим було подано у відповідності до чинного законодавства. Основною підставою для звільнення засудженого від подальшого відбуття покарання є висновок лікарсько-консультаційної комісії. Засуджений ОСОБА_7 стверджує, що в його особовій справі є дані про наявність у нього важкого захворювання, зокрема ВІЛ - 4 стадії, туберкульоз, гепатит «Б». Лікування він проходив у ДУ «Львівська УВП №19».

Адвокат зазначає, що на його запит йому не було надано повної відповіді, оскільки медичні документи є зашифрованими. На вимогу засудженого та захисника , подану до суду першої інстанції, про призначення відповідної лікарсько-консультаційної комісії було отримано відмову через відсутність висновку лікарів. Склалася ситуація коли засуджений є хворим, але ЛКК не відбувається через те, що необхідно судове рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 КВК України, суд вважає, що безпосереднім суб`єктом звернення з даних питань є Державна установа «Дрогобицька установа виконання покарань (№40)» але умови наявності висновку лікарсько-консультативної комісії.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням, у тому числі засудженого. Проте, вказана норма є загальною, вона не вказує безпосередньо на клопотання про звільнення у зв`язку із хворобою, а спеціальна норма, яка передбачена КВК України, вказує на безпосереднього суб`єкта, який має право звертатися до суду із відповідним клопотанням.

Як вбачається з відповіді на запит адвоката ОСОБА_6 , наданої начальником Стрижавської багатопрофільної лікарні №81, засуджений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив за направленням медичної частини при ВК № 40 в інфекційне відділення Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 для проведення ЛКК щодо застосування статті 84 КК України. Хворого обстежено клінічно, лабораторно, інструментально. Встановлено діагноз: В22.2 Клінічна стадія IV. Синдром виснаження (анамнестично). Хронічний вірусний гепатит В (ПЛР ДНК ВГВ від 28.11.2019 р.) слабка активність запального процесу. Ліпоматоз обличчя, верхніх кінцівок, спини. На розгляд ЛКК хворий ОСОБА_7 не представляється в зв`язку з відсутністю медичних показань на теперішній час, та вимоги суду.

З Довідки медичної частини № 40 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Львівській області на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що під час лікування в інфекційному відділенні Стрижавської міжобласної лікарні №81 Вінницької області підстав для звільнення від подальшого відбування покарання по хворобі не вбачалось.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування захисника адвоката ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, думку прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 537 КПК під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Статею 152 КВК України передбачено підстави звільнення від відбування: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Інститут звільнення від покарання та його відбування є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві. Його застосування спрямоване на звуження меж кримінально-правової репресії, для стимулювання виправлення засудженого, адаптації його до норм соціальної поведінки та вимог дотримання правопорядку. Суть цього інституту полягає у тому, що: 1) за підстав, передбачених Кримінальним кодексом засуджений може (або повинен) бути звільнений судом від: а) реального відбування покарання, призначеного вироком суду; б) подальшого відбування покарання, частину якого він вже відбув; 2) засудженому може бути: а) замінено покарання більш м`яким; б) пом`якшено призначене покарання. Звільнення від покарання та його відбування, заміна покарання більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання становлять виключну прерогативу суду, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування.

Матеріальною підставою звільнення від покарання та його відбування є недоцільність або ж неможливість призначення чи виконання покарання в силу втрати чи значного зменшення суспільної небезпечності особи, яка вчинила злочин, погіршення стану її здоров`я або ж в силу зміни закону. Ці загальні підстави конкретизуються стосовно окремих видів звільнення від покарання та його відбування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання, суд повинен врахувати тяжкість вчинення злочину, характер захворювання та інші обставини справи.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28.09.1973 при вирішенні питання про звільнення від відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, судам необхідно з`ясувати чи перешкоджає хвороба подальшому відбуттю покарання, а не виходити лише з висновку лікарської комісії про стан здоров`я засудженого.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

У матеріалах справи відсутній відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався положень чинного законодавства, судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання через хворобу, є належними, допустимими, обґрунтованими.

З врахуванням зазначеного вище колегія суддів дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого не спростовують висновків суду першої інстанції щодо правильності прийнятого рішення стосовно ОСОБА_7 , а тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської областівід 12 серпня 2021 року щодо звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з хворобою - залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: