Справа № 524/333/22
Провадження № 1-кс/524/240/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 17 січня 2022 року в ЄРДР за № 0000026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000026, яке погоджено прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просив накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду 17.01.2022 року, а саме на: рюкзак червоного кольору з вставками темно-синього кольору з різноманітними речами, матерчата сумка чорного кольору із двома ноутбуками (на одному із ноутбуків наявний інвентарний номер, подібний до тих, яким маркується майно державних чи комунальних підприємств, який був стертий механічним способом) та зарядними пристроями, куртку чорного кольору із помарками бруду та визначити місцем зберігання вказаного майна камеру схову речових доказів Відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, за адресою м. Кременчук, пр-т Свободи, 166.

У судове засідання слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 не прибув, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, клопотання підтримав, просив розглянути без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на необхідність накладення арешту оскільки вилучене майно є речовим доказом та такий захід забезпечить схоронність майна, у тому числі від пошкодження, приховування або знищення. Крім того вказував на необхідність проведення ряду експертних досліджень.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що саме по собі обґрунтування клопотання носить формальний характер, слідчим у клопотанні не вказано, для встановлення яких саме обставин кримінального провадження має значення майно перелічене в клопотанні у контексті предмету доказування у кримінальному провадженні №0000026, оскільки не є пов`язаним зі злочином.

З витягу з ЄРДР постає, що 17.01.2022 р. до ЄРДР були внесені відомості щодо відкритого викрадення майна належного ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону, де місцем події вказано: АДРЕСА_1 .

З протоколу огляду місця події від 17.01.2022 р. вбачається, що вказані речі були видані добровільно ОСОБА_5 . При цьому з протоколу постає, що огляд фактично здійснювався не за місцем події, а за фактичним місцем проживаення ОСОБА_5 .

Крім того слідчий у клопотанні не вказує про те, як вказані речі є пов`язаними з подією правопорушення.

Слідчим не було надано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном саме ОСОБА_5 .

Слідчий не зазначає індивідуальні та родові ознаки майна, що належить арештувати, а зазначає лише загальну назву такого предмету, зокрема «ноутбуки», «зарядні пристрої» тощо.

Слідчий суддя також акцентує увагу на те, що ухвалою від 18 січня 2022 року було відмовлено слідчому у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично мешкає ОСОБА_5 .

Таким чином слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такого вручання у права особи, відсутні жодні перешкоди для продовження досудового розслідування і мета досудового розслідування може бути досягнута і без накладення арешту на вказані у клопотанні речі, а звідси у слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 167, 170, 171, 173, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити слідчому СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 17 січня 2022 року до ЄРДР за № 0000026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: