Номер провадження: 11-кп/813/1984/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021 року, якою кримінальне провадження № 0000506 від 23.05.2019 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження №0000506 від 23.05.2019 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор окружної прокуратури, вважає що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що:

-суд необґрунтовано послався на те, що складання обвинувального акту та звернення із ним до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування, оскільки 10.10.2019 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та у той же день розпочато виконання вимог ст.290 КПК України; 18.10.2019 року завершено ознайомлення сторони захисту з матеріалами провадження, 22.10.2019 року стороною захисту подано клопотання щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, 25.10.2019 року обвинувальний акт затверджено та того ж дня викликано захисників для його вручення; обвинувачений ОСОБА_7 отримав обвинувальний акт 25.10.2019 року, а обвинувачений ОСОБА_8 28.10.2019 року;

-суд першої інстанції вийшов за межі наданих повноважень, розглянувши упродовж підготовчого судового засідання двічі аналогічні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, прийнявши по ним рішення, які повністю суперечать одне одному (ухвала суду від 15.07.2021 року та оскаржуване судове рішення).

Посилаючись на наведене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати та повернути матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинувачених їх захисників та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, виходячи з такого.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021 року, за результатами підготовчого судового засідання, задоволено клопотання захисника та закрито кримінальне провадження яке внесене до ЄРДР за №0000506 від 23.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284, п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, зокрема із оскаржуваної ухвали районного суду, обвинувального акта та долученого до нього Реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості про кримінальні правопорушення: за ч.2 ст. 15, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України внесені 23.05.2019 року до ЄРДР за №0000506.

11.06.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України у кримінальному провадженні №0000506 від 23.05.2019 року, що зазначено у п.37 розділу 1 реєстру матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

18.06.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України у кримінальному провадженні №0000506 від 23.05.2019 року, що зазначено у п.40 розділу 1 реєстру матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

08.08.2019 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси (справа №520/13654/19, №1-кс/520/9808/19) було продовжено строки досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, а саме до 11.10.2019 року, що зазначено у п.18 розділу 2 реєстру матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

10.10.2019 року у порядку ст.290 КПК України сторонам кримінального провадження були відкриті матеріали досудового розслідування, що зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

18.10.2019 року сторони кримінального провадження завершили ознайомлення із матеріалами указаного кримінального провадження.

Як свідчать матеріали кримінального провадження 19.10.2019 року, з урахуванням того, що строк з 10.10.2019 року до 18.10.2019 року не включається у строки досудового розслідування (ознайомлення із матеріалами кримінального провадження), є кінцевим днем 4 місячного строку досудового розслідування.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000506 від 23.05.2019 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 складений слідчим та затверджений прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 - 25.10.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Разом з тим, згідно супровідного листа за підписом заступника прокурора Одеської області ОСОБА_13 , обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, незважаючи на те, що затверджений прокурором 25.10.2019 року, був скерований до районного суду лише 04.11.2019 року, а надійшов на адресу Приморського районного суду м. Одеси 08.11.2019 року, про що свідчать супровідний лист прокуратури та штемпель вхідної кореспонденції районного суду (а.п.30).

Зазначені обставини щодо руху кримінального провадження, в тому числі і дат складання, затвердження та направлення обвинувального акта до районного суду, прокурор та інші учасники кримінального провадження під час апеляційного розгляду не заперечують. При цьому, прокурор не надав суду раціонального пояснення відносно того, з яких підстав обвинувальний акт не був скерований до суду в межах строку досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_14 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000506 від 23.05.2019 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Суд першої інстанції, розглядаючи в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, встановив, що: відомості по даному провадженню внесені до ЄРДР 23.05.2019 року; ОСОБА_7 повідомлено про підозру 11.06.2019 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру 18.06.2019 року; злочини, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи; строк досудового розслідування по кримінальному провадженню було продовжено до 11.10.2019 року; обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором 25.10.2019 року; обвинувальний акт направлений до суду 04.11.2019 року та отриманий судом 08.11.2021 року, тобто за межами строку, визначеного положеннями ст. 219 КПК України.
З урахуванням наведених обставин, за результатами підготовчого судового засідання, районний суд задовольнив клопотання сторони захисту та закрив кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, керуючись при цьому положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.
Однією з підстав закриття провадження у справі є закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, як це вбачається з п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Положеннями ч.2 ст.283 КПК України, передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вимогами процесуального закону, які закріплені у ст.ст. 219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.
Положеннями ч.1 ст.219 КПК регламентовано, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
При цьому, згідно з Параграфом 3 Глави 24 КПК України, регламентуючи звернення до суду з обвинувальним актом, законодавець визначився, що передання обвинувального акта до суду та надання під розписку копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному його захиснику, законному представнику здійснюється одночасно (ст. 293 КПК). Таким чином, слід констатувати, що діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь-яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст. 115 КПК України - строки, встановлені КПК України, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. В даному випадку законодавець встановив строки вказівкою на подію звернення до суду з обвинувальним актом.
У разі повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовжений у порядку, передбаченому Параграфом 4 Глави 24 КПК України.
Крім того, у ч.3 ст. 219 КПК України законодавець визначив який саме строк не включається до строку досудового розслідування - строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України.
Таким чином, встановлення будь-яких інших строків, які не входять до строку досудового розслідування (підготовка обвинувального акта до передачі до суду, тощо) неможливе.
Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому, засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Аналіз наведених вимог процесуального закону щодо направлення до суду обвинувального акта в межах строку досудового розслідування, дає підстави апеляційному суду прийти до висновку, що ухвалюючи оскаржуване рішення на стадії підготовчого судового засідання, районний суд дотримався вимог закону та вірно прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підставі п.10 ч.1 ст.284, п.2 ч.3 ст. 314 КПК України.
З урахуванням наведеного, зважаючи на чітко визначений кримінальним процесуальним законом строк досудового розслідування, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був направлений до районного суду 04.11.2019 року та отриманий судом 08.11.2019 року, тобто за межами строку, визначеного положеннями ст. 219 КПК, який у відповідності до параграфу 4 глави 24 цього Кодексу органом досудового розслідування не продовжувався.
З урахуванням аналізу наведених вище норм процесуального закону, апеляційний суд констатує, що обвинувальний акт мав бути направлений до суду в межах строку досудового розслідування, оскільки саме з цією подією КПК пов`язує закінчення строку досудового розслідування, а тому цей строк не може встановлюватися прокурором на власний розсуд.
Апеляційний суд також звертає увагу, що згідно ч.3 ст.219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, проте у залишок строку досудового розслідування який слід рахувати після ознайомлення з матеріалами, сторона обвинувачення зобов`язана звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або має бути ухвалено рішення про закриття кримінального провадження.
З огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що системний аналіз положень п.2 ч.3 ст.314 та п.10 ч.1 ст.284 КПК дає підстави стверджувати про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із закінчення строків досудового розслідування на стадії підготовчого судового засідання.
Так, строки досудового розслідування чітко визначені ст. 219 КПК України. Частиною першою цієї статті визначений початок перебігу та закінчення строків досудового розслідування. Початком цього строку є день повідомлення особі про підозру, закінченням строку є звернення до суду з обвинувальним актом.
Таким чином, аналіз ч.1 ст.219 КПК у поєднанні із п.5 ч.1 ст.3 КПК дає підстави стверджувати те, що у даному випадку досудове розслідування повинно було закінчуватися шляхом звернення до суду з обвинувальним актом і цей акт повинен був скерований до суду не пізніше строку, встановленого КПК після повідомлення особі про підозру, без урахування виконання сторонами вимог ст. 290 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність у районного суду визначеним законом повноважень щодо закриття в підготовчому судовому засіданні кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.
У відповідності до положень п.2 ч.3 ст.314 КПК, чинній на день ухвалення оскаржуваного рішення, у підготовчому судовому засіданні суд мав право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 23.05.2019 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» №2213-VІІІ від 16.11.2017 року п.2 ч.3 ст.314 КПК доповнено посиланням на п.10 ч.1 ст.284 КПК. Нова редакція п.2 ч.3 ст.314 КПК набрала чинності 07.12.2017 року.
Слід відзначити, що на момент прийняття цього закону пункт 10 частини 1 статті 284 КПК мав інший зміст і вказував про таку підставу для закриття провадження, як наявність не скасованої постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1,2,4,9.
Разом з цим, далі, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року до ч.1 ст.284 КПК було включено пункт 10 наступного змісту: «після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».
Відповідно до вказаного Закону, п.10 ч.1 ст.284 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. З огляду на зазначене слід констатувати, що п.10 ч.1 ст.284 КПК України набув чинності 16.03.2018 року.
Таким чином, на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення в даній справі, п.10 ч.1 ст.284 КПК України у новій редакції був чинним.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» №2548-VІІІ від 18.09.2018, який набрав чинності 04.11.2018 року, у статті 284 абзац одинадцятий частини першої було замінено двома абзацами такого змісту: «9-1 існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав».
Таким чином, пункт 10 частини 1 статті 284 КПК України у попередній редакції, передбачав наявність не скасованої постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1,2,4,9, став пунктом 9-1, але в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набув чинності 16.03.2018 року, п.10 ч.1 ст.284 КПК України в подальшому не змінювався.
Отже, апеляційний суд вважає, що при посиланні на п.2 ч.3 ст.314 КПК України районний суд вірно послався на пункт 10 ч.1 ст.284 КПК (в ред. від 16.03.2018 року).
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки апелянт не наводить належного обґрунтування того, чому районний суд не повинен був керуватися п.10 ч.1 ст.284 КПК у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року у сукупності з положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України, чинними на день прийняття оскаржуваного рішення.
Апеляційний суд звертає увагу, що ухвалюючи оскаржуване рішення районний керувався положеннями ст.5 КПК України, у відповідності до якої процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, що свідчить про безпідставність доводів прокурора відносно того, що суд першої інстанції керувався невідповідними положеннями процесуального закону.
Апеляційний суд приймає до уваги, що така позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року (провадження №51-6250км-19) та в ухвалі Верховного Суду від 26.05.2020 року (провадження №51-1648ск19).
Доводи представника потерпілого відносно того, що районний суд, ухвалюючи оскаржуване рішення вийшов за межі вимог клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, апеляційний суд також визнає безпідставними, оскільки зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали районного суду убачається, що суд закрив кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, про що фактично зазначалося в мотивувальній частині клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження.
При цьому, апеляційний суд вважає, неприйнятними доводи сторони обвинувачення, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень, розглянувши упродовж підготовчого судового засідання двічі аналогічні клопотання сторони захисту, оскільки чинний КПК України не встановлює обмежень у кількості можливих звернень до суду з клопотаннями про закриття провадження у справі, більш того, ухвалою суду від 15.07.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав ненадання стороною захисту процесуальних документів, які мають значення для розгляду кримінального провадження.
Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021 року, якою кримінальне провадження № 0000506 від 23.05.2019 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4