Справа №672/959/21
Провадження №1-кп/672/68/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0001386 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, офіційно непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого: 09.03.1998 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в дохід держави; 20.03.2000 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.140, ст..43 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 09.01.2002 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 11.01.2005 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ст..395 КК України до 4 місяців арешту; 28.04.2005 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 09.02.2011 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2,3 ст.185 КК України, на підставі ст..70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 03.12.2018 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту; 22.05.2019 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт; 16.09.2020 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.389 КК України. На підставі ст..ст.71,72 КК України до 2 місяців 6 днів арешту
за ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 29.07.2021, близько 20:00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , розпочав словесну суперечку із ОСОБА_4 .
В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, умисно наніс два удари верхньою частиною стопи правої ноги в тильну поверхню, дещо вище зап`ястя, правого передпліччя ОСОБА_4 .
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді розгинального закритого, поперечного перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки в типовому місці із зміщенням головки променевої кістки в тильну сторону, що за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).
Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, пояснивши суду, що детально обставин вчиненого не пам`ятає, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Однак вказав, що дійсно в ході словесної суперечки наніс два удари ногою в руку потерпілої.
Допитана в судовому засіданні потерпіла в своїх показаннях підтвердила обставини вчиненого злочину, викладені в обвинувальному акті. Додатково вказала, що повернувшись додому побачила що ОСОБА_5 із двоюрідним братом розпивав алкогольні напої на веранді будинку і вона вирішила їх прогнати, щоб цього не бачили діти. Через це почався конфлікт із ОСОБА_5 і він наніс їй два удари ногою в руку.
За таких обставин по справі, а також беручи до уваги положення ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне в подальшому досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують учасники судового провадження. Правила ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`ясненні і зрозумілі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення кримінальних правопорушень, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає за можливе визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.
Хоча дана обставина і не вказувалась прокурором у обвинувальному акті, як така, що обтяжує покарання, суд вважає за можливе її врахувати, з тих підстав, що вона очевидно вбачається із матеріалів справи, зокрема із характеризуючи даних про особу обвинуваченого: вимоги СІП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області та копій відповідних вироків суду.
Визнання вказаної обставини судом у якості такої, що обтяжує покарання не впливає на обсяг обвинувачення. Крім того, прокурор виступаючи у дебатах також попросила врахувати вказану обставину у якості такої, що обтяжує покарання.
Хоча обвинуваченим повністю визнавався той факт, що злочин ним вчинявся у стані алкогольного сп`яніння, проте з невідомих причин дані відомості не зазначені прокурором у обвинувальному акті, а тому суд не вправі в цій частині виходити за межі пред`явленого обвинувачення і визнавати вказану обставину такою, що обтяжує покарання обвинуваченого, що буде суперечити вимогам ст.337 КПК України.
Вказана позиція суду узгоджується із правовими висновками, що містяться у Постанові ВС від 20.12.2018 року судова справа № 679/783/17 провадження № 51-8609км18.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він є раніше неодноразово судимою особою, відбував реальні покарання у вигляді позбавлення волі, протягом року після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий, умисний злочин, негативно характеризується як по місцю проживання так і по місцю відбування останнього покарання у вигляді арешту. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Однак перебуває на обліку у лікаря психіатра з 1995 року у зв`язку із зловживанням алкогольними напоями.
Також, судом враховується висновок судово-психіатричного експерта №402 від 26.08.2021 року у відповідності до якого ОСОБА_5 під час вчинення даного злочині і на даний час виявляв та виявляє легку розумову відсталість, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, однак може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 80-82).
При призначенні покарання судом враховується і позиція потерпілої, яка вказує, що моральна та матеріальна шкода, завдана злочином їй відшкодована обвинуваченим лише частково у незначному розмірі, проте просить його суворо не карати.
За таких обставин по справі, враховуючи характеризуючі дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, позицію потерпілої щодо суворості покарання, небажання обвинуваченого змінювати свою поведінку не зважаючи на неодноразові притягнення до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі у мінімальному його розмірі.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого після набрання вироком суду законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: