справа № 488/1332/21
провадження № 1-кп/488/296/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №00000102, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.02.2021 р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, із середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , 2009 р.н., раніше судимого:

- 19.03.2010 р. Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 01.08.2013 р. вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 12.02.2014 р. вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 27.07.2018 року з Арбузинської виправної колонії Миколаївської області по відбуттю строку покарання;

- 05.02.2021 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи судимим 05.02.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України, в період встановленого судом іспитового строку, скоїв новий злочин, за наступних обставин.

27 лютого 2021 року приблизно о 09-40 годині, знаходячись в приміщенні супермаркету ТОВ АТБ-Маркет, розташованого за адресою: м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 312А/1, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав товар, а саме: пляшку Джину 0.7 л. Finsbury, вартістю 203, 33 грн., пляшку коньяку 0.5 л. Коблево Селексьон вартістю 107 грн., упаковку кави 425 г. Jacobs Monarch вартістю 258,25 грн., 4 шоколади Milka на загальну суму 316,32 грн.

Однак довести всій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були виявлені та припинені співробітниками охорони ТОВ АТБ-Маркет.

Окрім того, 27.02.2021 року приблизно об 11-30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні супермаркету ПП Таврія Плюс, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. Глінки, 3/2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з вказаного магазину пляшку настоянки Becherovka 0.7 л. вартістю 250,35 грн.

Однак довести всій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були виявлені та припинені співробітниками охорони ПП Таврія Плюс.

Вказані діяння, передбачають кримінальну відповідальність за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
В ході розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив, що 27 лютого 2021 року вранці зайшов до магазину АТБ, розташованого біля його будинку, де викрав пляшку джину, пляшку коньяку, чотири плитки шоколаду, каву, які сховав під свій одяг, та намагався вийти з магазину поза касами, але при виході з будівлі магазину, був затриманий охоронцем, на вимогу якого віддав все викрадене. В подальшому працівниками поліції був доставлений до райвідділу поліції, де від нього відібрали пояснення та відпустили. Після цього він направився до магазину Таврія, розташованого по вул. Глінки. З полиць зі спиртними напоями взяв пляшку настоянки Бехеровка, яку сховав під свій одяг та намагався вийти з магазину поза касами, де був затриманий працівниками охорони, та на їх вимогу видав викрадене майно. Зазначав, що про скоєне шкодує.

На підтвердження вини ОСОБА_4 за висунутим обвинуваченням, прокурором надано та в ході судового розгляду справи досліджено також письмові докази.

Зокрема, за епізодом замаху на викрадення майна з магазину АТБ-Маркет на підтвердження, часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, надано рапорт ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.02.2021 року, згідно якого о 09-42 години надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.02.2021 року о 09-42 год., за адресою м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 312А/1, в приміщенні магазину АТБ, затримано чоловіка, який скоїв крадіжку. Аналогічного змісту прийнято заяву від керуючого ТОВ АТБ-Маркет ОСОБА_7 про викрадення майна на суму 884,90 грн., зокрема кави Якобс, плашки Джину Finsbury, коньяку Коблево, 4-х плиток шоколаду.

Відповідно до протоколу огляду від 27.02.2021 року, дане майно оглянуто в приміщенні ТОВ АТБ-Маркет. До протоколу додано фототаблицю зображень оглянутого майна.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 27.022021 року останній добровільно видав майно, зокрема упаковку кави, пляшку джин Фінсбері, коньяку Коблево та 4-ри плитки шоколаду, які він намагався викрасти з магазину АТБ.

Вказані речі визнано речовими доказами та за зберагільною роспискою передано представнику ТОВ АТБ ОСОБА_7 .

Вартість викраденого майна підтверджується даними акту інвентаризації.

Зі змісту оглянутого відеозапису з камер відеоспостереження вказаного магазину, що наданий керуючою ТОБ АТБ Маркте 02.03.2021 року, вбачається, що 27.02.2021 року о 09-37 годині ОСОБА_4 увійшов до приміщення вищевказаного магазину, з полиць зі спиртними напоями взяв дві пляшки, які одразу сховав в рукави куртки, що одягнута на ньому, після чого направився до інших стелажів, де взяв упаковку кави, яку сховав під свій одяг, а також декілька плиток шоколаду. В подальшому вийшов з торгівельного залу поза касами магазину, зокрема з дверей, що призначені для входу до магазину та у приміщенні, де розташовані камери для зберігання речей, перед виходом з магазину, був затриманий працівниками охорони даного магазину.

За епізодом замаху на викрадення майна з ПП Таврія плюс на підтвердження, часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, свідчить протокол прийняття заяви від керуючого ПП Таврія Плюс ОСОБА_8 , відповідно до якої, 27.02.2021 року об 11 годині, невідома особа, перебуваючи в приміщенні даного магазину, розташованого по вул. Глінки 3/2, здійснила крадіжку товару на суму 250,35 грн.

На запит слідчого, представником ПП Таврія Плюс надано записи з камер відеоспостереження даного магазину, які безпосереденьо оглянуті під час судового розгляд справи, та з яких слідує, що 27.02.2021 року об 11-40 годині ОСОБА_4 увійшов до приміщення вказаного магазину, де ходив поміж рядів, після чого підійшов до стелажів зі спиртними напоями, з яких взяв пляшку, після чого направився до виходу з магазину поза касами, де був затриманий працівниками охорони та у їх присутності витягнув з рукава одягнутої на ньому куртки пляшку, що раніше взяв зі стелажів.

На підтвердження вартості даного майна надано акт інвентаризації від 27.02.2021 року.

Стосовно посилання прокурора про необхідність допиту свідків, зазначених в обвинувальному акті, то у відкладенні судового засідання для прибуття свідків судом відмовлено, з огляду на вичерпання прокурором такої можливості, адже з травня місяця 2021 року прокурор не зміг забезпечити прибуття даних осіб. Постанови суду про привід свідків неодноразово виконані не були. Більш того, за даними зворотніх поштових повідомлень свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресами, що зазначені в обвинувальному акті, не проживають.

Оцінивши покази обвинуваченого, а також зміст досліджених в ході судового розгляду письмових доказів, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, що вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись ст.65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 діяння, яке є нетяжким, враховує ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.
Щодо обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, то такі не встановлено судом.
Стосовно посилання ОСОБА_4 на його щире каяття у вчиненому, то з огляду на вчинення ним нових злочинів менш як через місяць після його засудження за аналогічний умисний, корисливий злочин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 висловлює каяття формально, для пом`якшення покарання, проте свою поведінку не засуджує та про вчинене не шкодує. Більш того, до таких висновків суд дійшов і враховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який будучи достовірно обізнаний про дату та час судового засідання з 16 серпня 2021 року до суду не з`являвся, отримавши 25.08.2021 р. повістку про призначення судового засідання на 07.09.2021 р., до суду не прибув. Посилання обвинуваченого в судовому засіданні на поважність причин такої неявки, зокрема його лікування через побиття, суд сприймає критично, доказів щодо цього обвинуваченим не надано, більш того, обвинувачений як на причину своєї неявки посилався і на виконання будівельних робіт, тобто фактично ігнорував вимоги суду про прибуття.
Щодо посилання захисника на таку пом`якшуючу обставину, як активне сприяння розкриттю злочину, то остання не заявлена стороною обвинувачення в обвинувальному акті. Доказів щодо цього суду не надано. При цьому слід відзначити, що обвинувачений був безпосередньо виявлений працівниками охорони під час спроби винести з магазину викрадений товар, тому будь-які обставини, які б свідчили про його допомогу в розкритті злочину, не встановлені.
Стосовно особи обвинуваченого, то суд враховує, що останній протягом тривалого часу не працює, негативно характеризується за місцем проживання, як особа, що неодноразово порушувала громадський порядок, зловживає спиртними напоями, також суд приймає до уваги що вказані злочини ОСОБА_4 вчинив не відбувши покарання за інший умисний, корисливий злочин.
З урахуванням наведеного, приймаючи рішення про вид покарання, який необхідно призначити ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразового судимий за умисні злочини, не відбувши покарання за попереднім вироком, вчинив новий умисний, корисливий злочин у період іспитового строку, тому приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нового злочину можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Визначаючи термін такого покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено замах на вчинення нетяжкого злочину, приймає до уваги об`єкт посягання та його вартість, що шкоди фактично діями обвинуваченого потерпілим не спричинено, спосіб скоєного злочину, визнання ОСОБА_4 своєї вини та надання правдивих показів щодо скоєного діяння, при цьому враховує поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, про що зазначено вище, зокрема його неодноразове ухилення від явки до суду, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій та особі винного, також з урахуванням санкції ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.68 КК України, суд вважає необхідним визначити термін такого покарання строком два роки.
Щодо остаточного покарання, то злочин, що є предметом розгляду у даній справі, вчинено обвинуваченим не відбувши покарання за інший злочин, від відбування покарання якого обвинувачений був звільнений з випробуванням, яке не виправдав.
Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину вказане розцінюється як порушення умов застосування ст. 75 КК України, а тому суд у такому випадку призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.
За такого, остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначене з урахуванням покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 05 лютого 2021 року із застосуванням положень ч.1 ст. 71 КК України.
При вирішенні питання про те, який з принципів, зокрема повного чи часткового приєднання невідбутої частини покарання слід застосувати, суд враховує особу винного, приймає до уваги, що останній має на утриманні малолітню дитину, відсутність негативних наслідків його дій, враховуючи, що викрадене майно повернуте власнику, та вважає необхідним застосувати принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання, з призначенням останточного покарання, з урахуванням вимог ч.4 ст. 71 КК України.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 05 лютого 2021 року року, за яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років і трьох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі:

- пляшку Джину 0.7 л. Finsbury, пляшку коньяку 0.5 л. Коблево Селексьон, упаковку кави 425 г. Jacobs Monarch , 4 шоколади Milka, передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ АТБ-Маркет ОСОБА_7 , залишити ТОВ АТБ-Маркет за належністю;

- два цифрові носії DVD-R з камер відеоспостереження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити представникам потерпілих.

Суддя ОСОБА_1