Провадження № 1-кп/522/1300/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року Місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006117 від 15 листопада 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Одеса, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.11.2019 року, о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 знаходився в приміщенні магазину «Конфіскат», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110, де у останнього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В якості предмета свого злочинного посягання він визначив кросівки темно-синього кольору фірми «Найк», вартістю 500 гривень, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , приблизно о 15 годині 00 хвилин перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до полиці та взяв кросівки темно-синього кольору фірми «Найк», вартістю 500 гривень, взув їх на ноги, та діючи умисно, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з вказаною метою ОСОБА_3 переконавшись, що його дії непомітні для оточуючих, та він залишиться непомітним попрямував до виходу з магазину.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 , вважав за необхідні, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, попрямував до виходу з магазину, однак був зупинений охоронцем, у зв`язку з чим завершити злочин до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі. Тим самим спричинивши ФОП « ОСОБА_5 », в особі представника ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання ОСОБА_6 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву представника потерпілої сторони ОСОБА_4 відповідно до якої останній також погоджується із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.
ОСОБА_3 неодружений, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у минулому не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами не має.
Заподіяна злочином майнова шкода усунута шляхом повернення потерпілому викраденого майна.
Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання не встановлені.
З огляду на викладене, зазначену пом`якшуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним кримінальний проступок, покарання у вигляді обмеження волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 302, 381, 382 КПК України, суд УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: кросівки темно-синього кольору фірми «Найк» після набрання вироком законної сили повернути за належністю представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_5 », в особі ОСОБА_4 ; DVD-R диск із відео файлами у кількості 2 шт. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя:
22.09.2021