233 № 233/335/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді : ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області, в рамках окремої процесуальної дії «питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 21 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 21 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
За ініціативою суду на обговорення учасників судового засідання було постановлено питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки на теперішній час кримінальне провадження не завершено, а строк дії запобіжного заходу спливає.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено військовий стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено воєнний стан до 25 квітня 2022 року.
Прокурор та захисник ОСОБА_4 прибули до зали суду, потерпілий був належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.
Щодо обвинуваченого, була надана вимога на його доставку до зали судового засідання, а також винесено ухвалу про альтернативну участь обвинуваченого в судовому засіданні за допомогою відеоконференц зв`язку з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Вимога суду щодо доставки обвинуваченого до суду не виконана з поважних причин. Участь обвинуваченого в судовому засіданні за допомогою відеоконференц зв`язку не забезпечена з технічних причин (відсутністю інтернет зв`язку).
Враховуючи думку наявних учасників судового розгляду, з огляду на активні бойові дії на території Донецької області, де перебуває суд та відсутність будь-якого зв?язку з обвинуваченим, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 за наявними у справі документами без участі останнього.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав за можливе змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступне.
За загальними правилами статті 331 КПК України у разі спливу строку утримання обвинуваченого під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не перевищує двох місяців.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2022 року.
На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_5 не розпочате та завершити до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 16 квітня 2022 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження та зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , суд вважає, що на час розгляду справи, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може спробувати: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/ продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.
ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суворість покарання за особливо тяжке кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 15 років, може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча, що зробить неможливим його прибування до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , оскільки перебуваючи на свободі може будь-яким шляхом схилити їх до зміни свідчень на свою користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має дві не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за скоєння тяжких злочинів та в теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, скоєний через незначний період часу після звільнення з місць позбавлення волі, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та підвищену суспільну небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому не погоджується з позицією захисника.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.
Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 16 квітня 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо провини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає необхідним продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Таким чином ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 27 травня 2022 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)»
Копію ухали вручити захиснику та прокурору, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» для виконання та вручення обвинуваченому.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1