Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9838/19
Провадження №1-кп/523/455/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

07.12.2021р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0001229 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні дитину 2001 року народження, працюючого сантехніком, маючого тяжке захворювання (підтверджується медичною документацією), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019р., приблизно о 09год. 00хв., ОСОБА_9 знаходячись в ліфті парадної №1 будинку 74, розташованого по вул. Кримській в м. Одесі, побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_5 , майно якої вирішив викрасти. Після чого, ОСОБА_9 визначивши об`єктом свого злочинного умислу майно ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел та розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, дочекався, коли двері ліфту відчиняться та підійшовши збоку до ОСОБА_5 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, а саме наніс удар ліктем руки в обличчя потерпілої, після чого, виштовхнув її з кабіни ліфта на майданчик 16-поверху цього будинку. Далі, ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 та розуміючи, що вона не зможе чинити йому опір, відкрито викрав належній їй мобільний телефон марки «Ірhоnе», вартістю 10500грн., із сім-картою «Київстар», яка матеріальної цінності не становить, із якими ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 10500гривень.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні не визнав та пояснив, що будь-яких протиправних дій відносно потерпілої не здійснював. Крім того, ОСОБА_9 пояснив суду, що 01.04.2019 року він знаходився за місцем свого мешкання, його розбудили працівники поліції, з якими він пройшов до автомобіля. Через деякий час к ним підійшла потерпіла та на питання працівників поліції щодо впізнання ОСОБА_9 як злочинця, відповіла, що чоловік який її ограбив був не бритий та неохайний, але на її думку голос ОСОБА_9 схожий з голосом чоловіка, який її пограбував. Після чого, ОСОБА_9 проїхав з працівниками поліції до райвідділу, де йому пояснили, суть та обставини його доставки до райвідділу.

Незважаючи на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 не визнає своєї вини у скоєнні злочину, винуватість останнього у вчиненому злочину підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона зайшла до кабіни ліфту, де вже знаходився ОСОБА_9 , який був вдягнений в джинсові куртку та штани, з яким раніше вона не була знайома, при цьому в руках тримала телефон, в якій ОСОБА_9 постійно заглядавав, а потім спитав «котра година». Коли ліфт піднявся на 16-поверх, ОСОБА_5 відчула удар по обличчю, в очах потемніло, в цей момент ОСОБА_9 виштовхнув її з кабіни ліфта та викрав її телефон, після чого, вона почала кликати на допомогу;

- показами свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що їй зателефонували та повідомили, що її доньку пограбували, вона відразу побігла додому, де побачила у Римми красну щоку, при цьому донька розповіла їй про обставини скоєного. Через кілька днів, їм зателефонували працівники поліції та запропонували приїхати до райвідділу, де по фотознімкам ОСОБА_10 опізнала ОСОБА_9 як особу, яка скоїла відносно неї злочин. Крім того, свідок додала , що в райвідділі бачила обвинуваченого, який запропонував їм грошові кошти та «мірно розійтись»;

- показами свідка ОСОБА_11 про те, що в той день, вона чекала ліфт, коли останній прибув, з нього вийшов ОСОБА_9 , який був одягнутий в джинси і джинсову куртку, руки тримав в карманах, при цьому, свідок додала, що в парадній будинку чула крики про допомогу. В подальшому, свідок ОСОБА_11 перебуваючи вдома, зайшла на телефоні у домову групу в месенджері «Вайбер», де побачила повідомлення про вчинений злочин відносно ОСОБА_12 ;

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, що зранку, приблизно о 09год. 00хв., він провів свою доньку ОСОБА_14 з квартири, при цьому в руках у неї був мобільний телефон і навушники. Через деякий час на його мобільний зателефонувала дружина і повідомила, що їх доньку ОСОБА_14 пограбували, і вона знаходиться на 16-поверсі будинку, він піднявся на 16-поверх і побачив доньку, щока якої була з червоним садком;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.19р., згідно якого, ОСОБА_13 просить прийняти заходи до осіб, які скоїли відносно його доньки ОСОБА_5 злочин, а саме відкрито викрали, належній їй мобільний телефон (на 1арк.);

- протоколом огляду місця події від 01.04.19р. із ілюстрованою таблицею, згідно якого, об`єктом огляду є ліфт, розташований в будинку по АДРЕСА_2 , де був скоєний злочин відносно неповнолітньої ОСОБА_5 (на 3арк.);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2019р. та 10.04.2019р. і довідками до них, відповідно до яких, ОСОБА_5 впізнала серед наданих фото-знимків за зовнішніми ознаками ОСОБА_9 , як особу, яка скоїла відносно неї злочин (на 10арк.);

- заявою ОСОБА_15 від 11.05.2019р., згідно якої, останній добровільно видав працівникам поліції належні сину- ОСОБА_16 речі: джинсові куртку та штани (на 1арк.);

- протоколом огляду та постановою про долучення речових доказів від 11.05.2019р., згідно яких, об`єктом огляду є речі, в які був вдягнений обвинувачений під час скоєння злочину (на 4арк.);

- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 11.05.2019р., відповідно до яких, ОСОБА_5 серед наданих речей впізнала речі, а саме джинсові куртку та штани, в які був одягнутий ОСОБА_9 в момент скоєння відносно неї злочину (на 8арк.);

- листами-відповідями ПТ « ОСОБА_17 і компанія «Ломбард Капитал» від 31.05.19р. і ПТ «Ломбард «Гроші тут» від 01.06.19р., згідно яких ОСОБА_9 не звертався до вказаних організацій та не отримував кредити під заставу мобільного телефону (на 2арк.).

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не викрадав мобільний телефон та взагалі не скоював цей злочин, розцінює ці дії як лінію захисту обвинуваченого з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, та які спростовуються вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, суд критично ставиться і до пояснень свідка ОСОБА_15 , оскільки обвинувачений є рідним сином цього свідка, тому свідок з метою захисту та подальшого уникнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, надав покази на користь останнього.

Вирішуючи питання щодо дослідженого в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 05.06.2019р., суд вважає, що вказаний протокол допиту свідка являється не належним доказом, оскільки зазначений свідок не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні відповідно до вимог Кримінально-процесуального Законодавства України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікую за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_9 є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, маючий постійне місце проживання та реєстрації, де проживає із батьками та де характеризується незадовільно, маючий на утриманні дитину 2001 року народження та батьків-пенсіонерів, маючого тяжке захворювання (підтверджується медичною документацією), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську небезпеку.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , передбачені ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_9 , який є особою згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, маючого постійне місце проживання та реєстрації, де проживає із батьками та де характеризується незадовільно, маючого на утриманні дитину 2001 року народження та батьків-пенсіонерів, маючого тяжке захворювання (підтверджується медичною документацією), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську небезпеку, приймаючи до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, враховуючи, що до теперішнього часу, обвинувачений ОСОБА_9 не відшкодував завданих збитків, тим самим, дії та бездіяльність обвинуваченого свідчать про його небажання виправити наслідки вчиненого злочину, відсутність осуду своєї поведінки, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_9 та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст.186 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджений документально.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_9 обрати у вигляді особистого зобов`язання, після чого, змінити на тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту ОСОБА_9 .

Виконання вироку в цій частині покласти на ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_8 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 10500гривень.

Речові докази: джинси та джинсову куртку - повернути за належністю ОСОБА_15 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку засудженому та прокурору, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1