Справа № 297/1930/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 28.06.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів та матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 28.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлено, що 27 червня 2021 року близько 20 години ОСОБА_3 , знаходячись в м. Берегове, по вул. Б.Хмельницького, біля будинку № 127, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затіяв із останнім сварку, під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , безпричинно спочатку наніс два удари невстановленим предметом в область голови. Після чого, наніс ще один удар в область ребер з права, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин потиличної ділянки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 113/В від 05.07.2021 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю (а.с. 8-9). Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти такого розгляду, про що також надав до суду відповідну заяву (а.с. 10-11).

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

Згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю (а.с. 8-9), щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину (ст. 66 КК України), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 66), що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 69), на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 71).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч. 1 ст. 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1