ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/5122/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/3246/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови участі його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 02 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балашиха Московської області РФ, громадянина України, росіянина, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-13 11 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання, частково приєднано основне покарання, не відбуте за вироком Комінтернівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Термін відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави суму судових витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.
Скасовано арешт, накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 05 2019 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, 26 травня 2019 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_7 проходячи поблизу будинку № 6/9 по проспекту Героїв Сталінграда у м. Харкові, в кущах біля вищевказаного будинку знайшов медичний шприц, в середині якого знаходиться рідина коричневого кольору масою 1,7782 грам, яка згідно із висновком експерта, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою, у перерахунку на суху речовину 0,3220 грам.
Після чого ОСОБА_9 , діючи повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - опія ацетильованого для особистого вживання без мети збуту, підняв вказаний медичний шприц, тим самим незаконного придбав вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб та сховав його до лівої внутрішньої кишені одягненої на ньому кофти, тим самим став незаконного зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований.
Після чого, ОСОБА_7 проходячи повз будинок Героїв Сталінграду, 6/9 м. Харкова був зупинений працівниками патрульної поліції, на запитання яких відповів, що має при собі наркотичні засоби, у зв`язку з чим у подальшому працівником слідчо-оперативної групи Слобідського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_7 з його добровільної згоди був вилучений медичний шприц з рідиною коричневого кольору, що згідно з висновком експерта є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - опій ацетильований, масою, в перерахунку на суху речовину 0,3220 грамів, яку ОСОБА_7 , незаконно придбав при вищезазначених обставинах та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. ст. 307, 317 КК України,

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити йому покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд призначив надто суворе покарання у розмірі 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, не в повній мірі врахував особу обвинуваченого та те, що обвинувачений повністю визнав свою вину. Вказує, що судом першої інстанції не було зазначено всіх пом`якшуючих покарання обставин.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги підзахисного, просив задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Прокурор не вбачала підстав для задоволення апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину визнав та пояснив, що будучи засудженим за злочин, пов`язаний з наркотиками, придбав, а саме, 26 05 2019 року знайшов та зберігав при собі наркотичний засіб для особистого вживання. Коли працівники поліції його зупинили, добровільно видав шприц із рідиною наркотичного вмісту.

Щодо позиції обвинуваченого, яка полягає у незгоді із судовим рішенням в частині призначеного покарання, оскільки суд не врахував усі відомості, що стосуються його особи, а також обставини, що пом`якшують покарання суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за епізодом, який мав місце 26 травня 2019 року. Органом досудового розслідування та судом кваліфіковані його дії за ч. ст.309 КК України.

Крім того, вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 11 2018 року ОСОБА_7 засуджений ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Так, обвинуваченим ОСОБА_10 злочин було вчинено в період іспитового строку за вищезазначеним вироком, тому суд першої інстанції вірно призначив остаточне покарання з урахуванням положень ст.71 КК України.

Відповідно до правил ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання, частково приєднано основне покарання, не відбуте за вироком Комінтернівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Як зазначено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24 10 2003 року №7 ч.2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

До того ж, п. 26 вищезазначеної Постанови вказано, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Як вбачається із змісту вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував відомості про його особу, пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги те, що правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинив кримінальне правопорушення-злочин в період іспитового строку, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, дітей не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, встановлено щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений наголошує на наявності обставин, що можна визнати пом`якшуючими при призначенні ОСОБА_7 покарання, вказуючи при цьому крім щирого каяття ще й активне сприяння розкриттю злочину.

Проте, як вбачається з оскаржуваного рішення, вказані обставини вже було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання та визнано обставинами, що його пом`якшує. Наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, на думку колегії суддів не є обов`язковими та безумовними підставами для ще більшого пом`якшення останньому покарання.

Колегія суддів наголошує, що дані факти самі по собі, за відсутності інших суттєвих обставин, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та не можуть слугувати безумовними підставами для пом`якшення обвинуваченому покарання, враховуючи, що призначене покарання не є максимальним, що передбачене санкцією інкримінованої йому статті.

Таким чином, ґрунтуючись на принципах призначення покарання, визначених положеннями КПК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання в повній мірі є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю відповідає меті його призначення та направлене на досягнення позитивних змін в особистості обвинуваченого.

На думку колегії суддів судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 02 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4