Провадження №1-кс/523/5254/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.12.2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт в рамках кримінального провадження за №0001666 від 25.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001666 від 25 Л 2.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності громади м. Одеси в особі Одеської міської ради та оперативному управлінні Суворовської районної адміністрації. ОСОБА_4 була відповідальним квартиронаймачем вказаної квартири, мешкала в даній квартирі без реєстрації, та на її ім`я був відкритий особовий рахунок. З жовтня 2017 року ОСОБА_5 мешкав та винаймав одну кімнату у вищезазначеній квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та після її смерті ОСОБА_5 постійно мешкав за вказаною адресою та сплачув всі комунальні послуги
Квартира АДРЕСА_1 не приватизована, складається з трьох кімнат житловою площею 37, 60 кв.м, загальною площею 59, 11 кв.м.
З 14.12.2017 ОСОБА_5 перебуває на квартирному обліку складом сім`ї 1 чоловік.
26.03.2020 між ОСОБА_5 та Суворовською районною адміністрацією було укладено договір найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 , згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/19793/19, провадження № 2/523/1637/20 від 03.02.2020.
23.12.2021 ОСОБА_5 звернувся до КП «Міське агентство з приватизації житла» з усним запитом щодо приватизації вищевказаної квартири, на що отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого 21.07.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_6 до Державного реестру речових прав на нерухоме майно внесено відомості щодо реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 .
Вказане нерухоме майно, яке згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ 101) та належить ОСОБА_7 , є предметом вказаного кримінального правопорушення.
Таким чином, є підстави вважати, що використовуючи підроблені документи, невстановлена особа здійснила протиправну реєстрацію прав власності по об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , яке вибуло з комунальної власності поза волею власника територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.
Враховуючи вищевикладене, слідство вважає, що зазначений злочин міг бути вчинений з корисливих мотивів.
Прокурор подав до суду заяву, у якій просив задовольнити клопотання та проводити засідання без його участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
1)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
2)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
3)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Необхідність накладення арешту на вищевказане нерухоме майно також обумовлюється тим, що на теперішній час існує реальна загроза перепродажу зазначеного нерухомого майна вже третім особам, які не освідомленні про вищевказані обставини, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт в рамках кримінального провадження за № 0001666 від 25.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ 101) та належить ОСОБА_7 із забороною права на її відчуження та розпорядження будь-якими особами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1