Справа № 467/1014/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000108 від 25 вересня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Арбузинського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 24 вересня 2021 року близько 21 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 приїхав до території домоволодіння АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на спричинення останнім тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 умисно наніс один удар правою рукою в область плеча ОСОБА_5 , після чого схопив правою рукою за праву руку, сильно стиснув та потягнув до землі, в результаті чого остання впала на землю та вдарилась кістю правої руки. Далі ОСОБА_4 знову наніс один удар правою рукою в область правого плеча ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців кінцівок та садна правої кісті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення останнім тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, ОСОБА_4 умисно схопив ОСОБА_6 за передпліччя лівої руки чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді синця лівого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини скоєння кримінального проступку та суду показав, що дійсно у вечірній час 24 вересня 2021 року від привіз спільну з потерпілою ОСОБА_5 дитину на адресу останньої: будинок АДРЕСА_1 . Там же, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинилась сварка з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході якої він умисно наніс один удар правою рукою в область плеча ОСОБА_5 , після чого схопив правою рукою за праву руку, сильно стиснув та потягнув до землі, в результаті чого остання впала на землю та вдарилась кістю правої руки. Потім він знову наніс один удар правою рукою в область правого плеча ОСОБА_5 . Далі схопив ОСОБА_6 за передпліччя лівої руки, чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді синця лівого передпліччя. Обвинувачений розкаявся у вчиненому, готовий понести покарання за свої протиправні дії.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що біля 21 години 00 хвилин 24 вересня 2021 року ОСОБА_4 привіз їй спільну з ним дитину до її будинку АДРЕСА_1 . Тоді ж між ними виникла сварка, в ході якої обвинувачений наніс один удар правою рукою в область її плеча, після чого схопив правою рукою за праву руку, сильно стиснув та потягнув до землі, в результаті чого вона впала на землю та вдарилась кістю правої руки. Потім він знову наніс один удар правою рукою в область її правого плеча. Далі він схопив ОСОБА_6 за передпліччя лівої руки, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді синця лівого передпліччя.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що у вечірній час 24 вересня 2021 року ОСОБА_4 привіз спільну з ним та ОСОБА_5 дитину до будинку АДРЕСА_1 . Тоді ж між ними виникла сварка, в ході якої обвинувачений наніс один удар правою рукою в область плеча ОСОБА_5 , після чого схопив останню правою рукою за праву руку, сильно стиснув та потягнув до землі, в результаті чого ОСОБА_5 впала на землю та вдарилась кістю правої руки. Потім він знову наніс один удар правою рукою в область правого плеча. Далі він схопив її за передпліччя лівої руки, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді синця лівого передпліччя.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , батько останньої ОСОБА_7 суду пояснив, що він не був свідком даного інциденту, однак донька йому все так розповідала, як і в судовому засіданні.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку, ОСОБА_4 погодився з клопотанням прокурора та просив визнати недоцільним дослідження доказів в повному обсязі, так як повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами справи.

Покази обвинуваченогоОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин, суд переконався, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин кримінального провадження, в суду відсутні сумніви в добровільності його позицій, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:
- висновок експерта № 422 від 28.09.2021 року відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено синець лівого передпліччя. Дане тілесне ушкодження могло утворитися в строк вказаний в постанові від дії тупого твердого, предмету, руки, ноги і т.п.) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. При падінні з висоти власного зросту вищевказане тілесне ушкодження утворитися не могло. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо.
- висновок експерта № 421 від 28.09.2021 року відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено синці кінцівок, садна правої кисті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний в постанові від дії тупого (их) твердого (их), предмету (ів) (руки, ноги і т.п.) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При падінні з висоти власного зросту вищевказані тілесні ушкодження утворитися не могли. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо.
Дане джерело доказів в сукупності з показаннями обвинуваченого, враховуючи, що вони отримані у спосіб і у порядку, що передбачений кримінальним процесуальним законом України, принаймні, протилежного сторонами не доведено, суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, зокрема, щодо часу, місця, способу вчинення кримінального проступку, а також наявності та спрямованості умислу обвинуваченого.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, доведених стороною обвинувачення перед судом.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги особливості й обставини вчинення кримінального проступку, який відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються, як кримінальний проступок, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває на обліку Первомайського РВ № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області, має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, суд враховує спосіб життя обвинуваченого, те що він посередньо характеризується за місцем проживання, постійного місця роботи не має, суд враховує позицію сторони обвинувачення, думку потерпілих, які погодилися із позицією прокурора щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1