ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1739/21
Провадження 1-кс/483/374/2021
У Х В А Л А
Іменем України
13 жовтня 2021 року м. Очаків
Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власниці майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

11 жовтня 2021 року прокурор Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням про арешт майна.

Своє клопотання обґрунтувала тим, що СВ ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000290, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 Кримінального кодексу України, вчиненого за наступних обставин.

08 жовтня 2021 року до ЧЧ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від начальника СРПП ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про те, що поблизу с. Осетрівка Чорноморської ТГ Миколаївського району Миколаївської області виявлено вантажний автомобіль «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , завантажений піском, на який відсутні дозвільні документи.

За вказаним фактом відомості про кримінальне правопорушення були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, розпочате досудове розслідування.
08 жовтня 2021 року проведено огляд місця події був виявлений та вилучений до ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, вантажний спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , що перебував під керуванням водія ОСОБА_6 та який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ..
Посилаючись на те, що вилучене майно визнано речовим доказом, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, прокурор просила накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Власниця майна проти задоволення клопотання заперечувала, пояснивши, що належний їй транспортний засіб був навантажений не піском, а ракушкою.

Заслухавши доводи прокурора та пояснення власника майна, дослідивши долучені до клопотання документи, слідчий суддя дійшла такого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000290, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 Кримінального кодексу України.
В ході огляду місця події 11 жовтня 2021 року був виявлений та вилучений до ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, вантажний спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , що перебував під керуванням водія ОСОБА_6 та який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ..
Постановою слідчого СВ ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 09 жовтня 2021 року вилучене в ході огляду місця події майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000290.
Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 та 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
За змістом ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, прокурор посилається на те, що вилучені в ході огляду місця події речі є речовим доказом у кримінальному провадженні та підлягає спеціальній конфіскації.

Отже, прокурором доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, а також того, що прокурором під час розгляду клопотання доведено необхідність збереження речових доказів шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, слідчий суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на спеціалізований самоскид «ГАЗ 5327» д/н НОМЕР_1 , завантажений сипучою речовиною, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони на його відчуження, розпорядження та користування з метою збереження як речового доказу на період проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000191.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: