Справа № 643/21/22
Провадження № 1-кп/643/919/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003038 від 13.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
І. Історія провадження.
06.01.2022 року у провадження Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003038 від 13.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Одночасно з обвинувальним актом прокурором до суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, мотивоване тим, що наразі не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2022 призначено підготовче судове засідання на 10.01.2022 року.
ІІ. Позиції учасників судового процесу щодо клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували, оскільки ризики, на які посилається прокурор не доведені, одночасно просили суд про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаюсь на те, що у нього є малолітня донька.
ІІІ. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання. Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання - з 22-10 години 13.11.2021.
Частиною третьою ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.
Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.
Також суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 по справі № 459/3502/19. Так, Верховним Судом зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Вказаним розділом передбачено, в тому числі і порядок подачі, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів. Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
В силу приписів ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 ст. 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, виходячи із вищевказаних положень чинного законодавства, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Таким чином, судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про:
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).
Суд зазначає, що станом на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ризики, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно з ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2021, не зменшились та продовжують існувати.
Одночасно суд зазначає, що з урахуванням встановлених судом обставин менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти вказаним у ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України ризикам.
За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли б виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Розглядаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд зазначає наступне.
Звертаючись до суду з даним клопотанням стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або доказів того, що ризики, які стали підставою для обрання слідчим суддею запобіжного заходу зменшились або перестали існувати.
Суд, у свою чергу, виходячи з фактичних обставин справи та особи обвинуваченого, дійшов висновку що більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При цьому, суд зазначає, що під час вирішення питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу і встановлено, що він уродженець м. Харків, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, розлучений, офіційно непрацюючий, на утриманні має малолітню доньку, 2016 року народження, у м. Харкові та Харківській області місця реєстрації немає, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, востаннє 05.02.2020 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 162 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн; відносно якого 31.05.2021 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000672 від 27.04.2021 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, рішення не має; відносно якого 30.07.2021 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001263 від 08.06.2021 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, рішення не має; відносно якого 28.09.2021 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000301 від 18.03.2021 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, рішення не має, вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Під час вирішення питання про продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу судом були встановлені аналогічні обставини, доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого житла, за яким останньому можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або доказів на підтвердження можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу стороною захисту надано не було.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховування від суду, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 10.03.2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Повний текст ухвали буде проголошено 13.01.2022 року о 13:00 год.

Суддя ОСОБА_1