Справа №333/25/22
Провадження 1-в/333/53/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника лікарні ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

особа, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із загальним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення питання за справою № 333/7602/21.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР з 27.04.2018 року з діагнозом: «Недиференційована шизофренія з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу». Протягом 2000-2001 років на території Російської Федерації скоїв низку злочинів, передбачених ст.ст. 30 ч.3 та 105 ч.2 п. «и», 105 ч.2 п.п. «д,з,и,н», 158 ч.2 п. «б»; 162 ч.3 п. «в»; 166 4.4; Ст.167 ч.2 КК Російської Федерації (три вбивства та с проба вбивства з нікчемного приводу, розбійний напад, крадіжка, викрадення автомобіля, незаконне позбавлення волі).
Згідно акту стаціонарної судово - психіатричної експертизи в Державному науковому центрі соціальної та судової психіатрії ім. В.П.Сербського Мінздраву РФ (акт №1070 від 29.10.2002 року), ОСОБА_6 , «страждає на хронічний психічний розлад у формі шизофренії.
У зв`язку з імпульсивністю, агресивністю, парадоксальністю емоційних проявів та грубими порушеннями критичних здібностей, ОСОБА_6 , як соціально небезпечний, потребує направленню на примусове лікування в психіатричний стаціонар спеціалізованого типу з інтенсивним наглядом».
Згідно Постанови Свердловського обласного суду м. Єкатеринбург РФ від 31.03.2003 року щодо ОСОБА_6 , були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного стаціонару спеціалізованого типу з інтенсивним наглядом. Знаходився на примусовому лікуванні в Волгоградській обласній психіатричній лікарні з інтенсивним наглядом до 07.10.2006 року. Для подальшого примусового лікування був переведений до ДЗ «Українська психіатрична лікарня суворого нагляду» МОЗ України м.Дніпропетровськ, де перебував з 07.10.2006 року по 25.03.2015 року.
Згідно Постанови Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 04.03.2015 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом змінено на примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом. Знаходився на примусовому лікуванні у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР з 25.03.2015 року по 25.06.2015 року.
Згідно Ухвали Суворівського районного суду м.Херсон від 05.06.2015 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом змінено на примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
В подальшому ОСОБА_6 своєчасно оглядався комісією лікарів психіатрів, результати огляду направлялись до суду за висновком яких виносились ухвали суду щодо продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним наглядом. Останнє рішення Комунарського районного суду м Запоріжжя від 08.07.2021 згідно якого примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним наглядом було продовжено.
22.10.2021 ОСОБА_6 був позачергово оглянутий комісією лікарів-психіатрів в КНП «Обласним клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз «Недиференційована шизофренія з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу» та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого стабілізувався в рамках дефекту складної структури. Протягом тривалого часу психотичної продукції не виявляє. Особливості поведінки ґрунтуються на життєвому досвіді набутому під час тривалого перебування в місцях позбавлення волі, але загалом спокійний, тримає дистанцію, виконує інструкції. Сформувалося формально-критичне ставлення до хвороби та скоєних злочинів. Будує плани на майбутнє, після виписки налаштований створити сім`ю, влаштуватись на роботу, регулярно відвідувати дільничного психіатра та приймати призначене лікування. У відділенні регулярно відвідується матір`ю, яка зобов`язується забезпечити сина житлом і наглядом. На цей час суспільної небезпеки не представляє, має правильні соціальні настанови, підтримує міцні родинні зв`язки. Має достатній реабілітаційний потенціал. У зв`язку з чим, продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду не потребує. Може бути переведений на надання амбулаторної психіатричної допомога у примусовому порядку.
За результатами заяви, Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2021 (справа №333/7602/21 провадження 1-в/З33/288/21) зупинено провадження по справі на час проведення стаціонарної судової експертизи. На вказану ухвалу ОСОБА_6 , подана апеляційна скарга (справа №333/7602/21), яка на цей час перебуває на розгляді в апеляційному суді.
Проте строки дії ухвали суду від 08.07.2021 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги щодо ОСОБА_6 закінчується 08.01.2022 року.
На підставі чого, директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 просить продовжити примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із загальним наглядом відносно ОСОБА_6 до вирішення питання за справою № 333/7602/21.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву.

Лікар психіатр Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР суду пояснила, що вважає за необхідним продовжити ОСОБА_6 строк примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом до вирішення питання за справою № 333/7602/21.
Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 проти задоволення заяви не заперечував.
Захисник адвокат ОСОБА_7 що представляє інтереси ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що в заяві чітко зазначено, що є подання про зміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги. Фактично особа не потребує нагляду медичного характеру, що також підтверджується і висновком комісії лікарів. Призначена експертиза не є примусовою. Отже на вказану експертизу ОСОБА_6 може з`явитись добровільно. Крім того, ОСОБА_6 оскаржується зупинення провадження у справі, а не призначення експертизи. Наразі ставиться питання про продовження примусових заходів медичного характеру виключно з метою проведення експертизи. Ухвалу про проведення експертизи від 02.12.2021 року на сьогодні ніхто не виконує. Клінічній заклад сам зазначає про те, що ОСОБА_6 не потребує жорсткого контролю. Тому адвокат вважає, що відсутні підстави для утримання особи у закладі.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР з 27.04.2018 року з діагнозом: «Недиференційована шизофренія з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу».

Протягом 2000-2001 років на території Російської Федерації скоїв низку злочинів, передбачених ст.ст. 30 ч.3 та 105 ч.2 п. «и», 105 ч.2 п.п. «д,з,и,н», 158 ч.2 п. «б»; 162 ч.3 п. «в»; 166 4.4; Ст.167 ч.2 КК Російської Федерації (три вбивства та с проба вбивства з нікчемного приводу, розбійний напад, крадіжка, викрадення автомобіля, незаконне позбавлення волі).

Згідно Постанови Свердловського обласного суду м. Єкатеринбург РФ від 31.03.2003 року щодо ОСОБА_6 , були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного стаціонару спеціалізованого типу з інтенсивним наглядом. Знаходився на примусовому лікуванні в Волгоградській обласній психіатричній лікарні з інтенсивним наглядом до 07.10.2006 року. У подальшому був переведений до ДЗ «Українська психіатрична лікарня суворого нагляду» МОЗ України м.Дніпропетровськ, де перебував з 07.10.2006 року по 25.03.2015 року.

Згідно Постанови Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 04.03.2015 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом змінено на примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом. Знаходився на примусовому лікуванні у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР з 25.03.2015 року по 25.06.2015 року.

Ухвалами Комунарського районного суду м Запоріжжя примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним наглядом було неодноразово продовжено.

Згідно висновку лікарів-психіатрів від 22.10.2021 ОСОБА_6 встановили діагноз «Недиференційована шизофренія з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу». Комісія дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого стабілізувався в рамках дефекту складної структури. Протягом тривалого часу психотичної продукції не виявляє. Особливості поведінки ґрунтуються на життєвому досвіді набутому під час тривалого перебування в місцях позбавлення волі, але загалом спокійний, тримає дистанцію, виконує інструкції. Сформувалося формально-критичне ставлення до хвороби та скоєних злочинів. Будує плани на майбутнє, після виписки налаштований створити сім`ю, влаштуватись на роботу, регулярно відвідувати дільничного психіатра та приймати призначене лікування. У відділенні регулярно відвідується матір`ю, яка зобов`язується забезпечити сина житлом і наглядом. На цей час суспільної небезпеки не представляє, має правильні соціальні настанови, підтримує міцні родинні зв`язки. Має достатній реабілітаційний потенціал. У зв`язку з чим, продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду не потребує. Може бути переведений на надання амбулаторної психіатричної допомога у примусовому порядку.

На підставі зазначеного висновку директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 звернувся із заявою про зміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (справа № 333/7602/21)

В межах розгляду вказаної справи прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання яке задоволено судом, щодо призначення відносно ОСОБА_6 , незалежної стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки в даний час є всі підстави перевірити і визначити його дійсний психічний, а також чи потребує він подальшого примусового лікування і яким саме чином. Так, у зв`язку з серйозністю діагнозу ОСОБА_6 , та важкими наслідками його агресивної поведінки, які призвели до тяжких злочинів - вбивств, прокурор вважала, що психічний стан ОСОБА_6 , має бути досліджений незалежним лікарем - психіатром. Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Наразі експертиза не проведена, питання щодо зміни ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не вирішено.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року ОСОБА_6 було продовжено строки застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом. Строк дії ухвали закінчується 08.01.2022 року.

За змістом ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження... застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження... застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

При розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби - призначити судово-психіатричну експертизу (абз. 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування від 03.06.2005 №7).

За змістом ст. 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб).

При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування від 03.06.2005 №7, визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з підпунктом «е» пункту 1 статті 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:… (е)... законне затримання психічнохворих...»

Судом врахована практика ЄСПЛ щодо цієї категорії справ, зокрема у рішенні по справі Руденко протиУкраїни № 50264/08, пункти 99, 115-117, від 17 квітня 2014 року, ЄСПЛ дійшов таких висновків.

Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е».

Особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv.theNetherlands),п.39,SeriesА №33).

Таким чином, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, суд має право призначити експертизу і надати їй оцінку та оцінку висновку комісії лікарів, після чого дійти висновку про стан психічного здоров`я ОСОБА_6 , а також з урахуванням положень ст. 94 КК України щодо юридичного критерію при визначенні певного виду примусового заходу медичного характеру та строку протягом якого до ОСОБА_6 застосовувались такі заходи прийняти рішення по суті заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра).

Крім того, як вбачається із висновку лікарів-психіатрів від 22.10.2021 року та 05.01.2022 року, ОСОБА_6 виявляє нестійкість рівня виконання завдань, ознаки різноплановості мислення, поверхневі судження, амбівалентність у міжособистісних відношеннях шизофренічного регістра, розлади особистості маніакально-параноїдного типу.

У зв`язку з тим, що наразі експертиза щодо психічного стану ОСОБА_6 не проведена, питання щодо зміни ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не вирішено, судом не надано оцінку судово - психіатричній експертизі та оцінку висновку комісії лікарів(справа № 333/7602/21), суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом до вирішення питання за справою № 333/7602/21, але не більше ніж строком на 6 (шість) місяців.

Керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст. 17, 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом до вирішення питання за справою № 333/7602/21, але не більше ніж строком на 6 (шість) місяців.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 06.01.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1