Справа № 463/7815/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1039/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на ухвалу судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_15 ,

потерпілого ОСОБА_16 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,
встановила:
на розгляді Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого 24 вересня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 255-1, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 255-3 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на два місяці.
У задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу - відмовлено.
Строк дії ухвали з 09 листопада 2021 року до 08 січня 2022 року.
Своє рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою суд мотивував доведеністю прокурором ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 покликається на те, що ухвала суду в частині відмови в задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою без визначення розміру застави є незаконною та необґрунтованою.

Наголошує на відсутності підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу.

Вважає недоведеними прокурором ризики, на які покликається сторона обвинувачення.

Акцентує, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР по даний час обвинувачений ОСОБА_6 належним чином виконував всі процесуальні обов`язки та позитивно характеризується за місцем проживання. Крім цього, ОСОБА_6 активно допомагає ГО «Еко-Логічне Майбутнє» в розвитку діяльності організації, стимуляції молоді до спорту та благодійній діяльності, що підтверджується подякою.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, що виключає ризик переховуватись від суду.

Також, звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання із своєю сім`єю, а саме з дружиною ОСОБА_18 та двома малолітніми дітьми ОСОБА_19 і ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім цього, у Червонограді проживають батьки обвинуваченого. Тато ОСОБА_6 ОСОБА_21 є пенсіонером, інвалідом III групи, а тому останній потребує постійної сторонньої допомоги.

Вважає необґрунтованим та нічим не підтвердженим покликання прокурора про наявність ризику незаконного вплину на потерпілого, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні.

На думку апелянта, застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання тих обставин, про які зазначає прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Наголошує, що органом досудового розслідування не встановлено та прокурором не підтверджено, що саме ОСОБА_6 належить вилучена з транспортного засобу зброя, а відтак, відсутні підстави вважати, що дана обставина додатково свідчить про суспільну небезпечність ОСОБА_6 і його можливість протиправно впливати на потерпілого, свідків та інших обвинувачених.

Окрім цього зазначає, що надуманим є покликання прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, звертає увагу на те, що докази, на які покликається прокурор, доводять, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення є необґрунтованим і не підтверджується належними та допустимими доказами.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року в частині відмови в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 та в частині застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також прав та охоронюваних законом інтересів обвинувачених.

Зазначає, що наявність ризику того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, сторона обвинувачення обґрунтовує мірою покарання за інкриміновані їм кримінальні правопорушення у максимальних межах санкцій статей, однак, згідно ч.2 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а за ч.2 ст. 146 КК України у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Акцентує, що твердження прокурора про те, що обвинувачені ніде офіційно не працюють, не мають постійного джерела доходу, не мають міцних соціальних зв`язків, які б перешкоджали їм покинути м. Львів та переховуватись від суду, не відповідають дійсності, оскільки обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 неофіційно працювали до затримання, мають постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договорами оренди, укладеними між обвинуваченими та власником орендованої квартири ОСОБА_22 . Крім цього зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 зареєстрований та проживав до затримання з своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .

Наголошує, що обвинувачені бажають довести свою невинуватість в судовому порядку, а тому не мають наміру ухилятись від судового розгляду кримінального провадження.

Вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики відсутні, а запобігти їм можна шляхом покладання певних обов`язків на обвинувачених.

Стверджує, що застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання останніми покладених на них обов`язків.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року в частині продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком два місяця та постановити нову ухвалу в цій частині, якою застосувати до вищеперелічених обвинувачених запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби та встановити для них обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не покидати місце свого проживання з 22 год. по 07 год.; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 покликається на те, що ухвала суду є незаконною і невмотивованою.

Вважає, що прокурором не доведено обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_11 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зазначає, що органом досудового розслідування не вжито всіх заходів для повного та об`єктивного розслідування обставин справи.

Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_11 з часу письмового повідомлення про підозру та набуття статусу підозрюваного, належним чином виконував процесуальні обов`язки, а саме: від слідства та суду не ховався, вчасно прибував на виклики слідчого і суду, за межі області не виїжджав, постійно проживав за однієї адресою, із свідками і потерпілими у справі стосовно їх показань не спілкувався і не впливав на них.

На думку апелянта, докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні тяжкого та нетяжкого кримінальних правопорушень не є вагомими, належними, допустимими і такими, що отримані у встановленому КПК України порядку.

Акцентує, що в обвинуваченого ОСОБА_11 до затримання у вказаному кримінальному провадженні на утриманні перебувала мати ОСОБА_23 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , де зареєстрований ОСОБА_11 і інших осіб, які б могли доглядати ОСОБА_23 - немає.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_23 є особою похилого віку (68 років), інвалід ІІІ групи та страждає захворюваннями серцево-судинної системи і її стан здоров`я погіршився через переживання за подальшу долю сина, який перебуває під вартою.

Вважає, що вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 дозволяють застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на два місяці та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_3 , строком на два місяці, з носінням електронного засобу контролю та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_16 про їх заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Так, ч.2 ст. 392 КПК України Законом України від №1027-ІХ від 02 грудня 2020 року Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14 січня 2021 року, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою, які в подальшому, були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з врахуванням тяжкості інкримінованих їм кримінальних правопорушень, даних про особи обвинувачених, конкретних обставин кримінального провадження та мотивів прокурора, а відтак, є всі підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).
Покликання захисника адвоката ОСОБА_12 в апеляційній скарзі на позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 та покликання інших захисників у своїх апеляційних скаргах про наявність у обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 постійного місця проживання, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити обвинуваченим запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і на цілодобовий домашній арешт чи домашній арешт у нічну пору доби, оскільки такі, на переконання колегії суддів, не гарантують запобігання встановленим ризикам.

Що стосується покликання захисника адвоката ОСОБА_12 про необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення у зв`язку із неналежністю та недопустимістю доказів, то таке, колегія суддів вважає передчасним, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисників та зміни обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 запобіжного заходу.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4