Провадження № 1-кс/522/7547/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна, в рамках кримінального провадження №0000348, -
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 ,звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту з майна, в рамках кримінального провадження №0000348, а саме з квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи наступним.

СВ №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР 20.04.2018 р. за №0000348 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України.

26.08.2018 року у ході проведення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури про арешт майна та накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 94,7 кв.м. (житлова площа 48,9 кв.м.) яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони її відчуження та розпорядження власником та іншими особами.

В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_3 про підозру у вчиненні будь-якого злочину не повідомлено, його не визнано в якості цивільного відповідача та він є добросовісним набувачем вищезазначеної квартири.

Крім того, квартира яка належить ОСОБА_3 не визнана в якості речового доказу, що вказує на те, що потреба в арешті такого майна відпала.

Адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності та ОСОБА_3 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання сповіщався.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності заявника та прокурора.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього документи, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Крім цього, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із вказаного вбачається, що слідчий суддя у рамках кримінального провадження повинен вирішувати тільки ті питання, які поставлені йому на вирішення, і на підставі наданих сторонами кримінального провадження документами.
У даному разі, слідчий суддя критично ставиться до посилань адвоката про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба так як адвокатом не було надано жодних відомостей про те на якій стадії перебуває кримінальне провадження, оскільки під час досудового розслідування таке клопотання розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, в зв`язку з чим вирішити питання щодо скасування арешту в рамках даного кримінального провадження, в порядку ст. 174 КПК України на теперішній час неможливо.
Крім того, передчасне скасування арешту може призвести до втрати квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом кримінального правопорушення та відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

З урахуванням специфічного статусу слідчого судді, який не має права самостійно збирати докази, у разі їх не надання сторонами, прихожу до висновку, що клопотання є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 107, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна, в рамках кримінального провадження №0000348 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
14.09.2021