Справа № 487/870/22
Провадження № 1-кс/487/835/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

18.02.2022 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_2 просить: визнати бездіяльність дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо виконання вказівок прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва; зобов`язати дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 негайно виконати вказівки прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва та прийняти остаточне рішення у справі, згідно КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000757 від 01.09.2021 про вчинення відносно ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні доручено дізнавачу ОСОБА_4 . Процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні надано вказівки та зобов`язано дізнавача ОСОБА_4 активізувати досудове розслідування та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального проступку, а також здобуття достатніх доказів для прийняття остаточного рішення. Проте, будь-яких дій дізнавач ОСОБА_4 не вчиняє, чим порушує права та інтереси ОСОБА_3 . Зазначене стало підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність дізнавача.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінально-процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зазначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів скарги встановлено, що в провадженні СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000757 від 01.09.2021 про вчинення відносно ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено дізнавачу ОСОБА_4 .

Так, у копії листа начальника ОСОБА_5 № К-01/19-2022 від 10.01.2022, зокрема, зазначено, що дізнавача ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні зобов`язано виконати надані процесуальним керівником вказівки, активізувати досудове розслідування та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин, здобуття достатніх доказів вчиненого кримінального проступку для прийняття остаточного рішення.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує, що дізнавачем ОСОБА_4 вчинено бездіяльність, оскільки останньою вже більше п`яти місяців не здійснюється будь-яких дій, спрямованих на проведення швидкого та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження № 0000757 від 01.09.2021 та прийняття справедливого рішення.

У зв`язку з чим, у своїх вимогах він просить зобов`язати дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 негайно виконати вказівки прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва та прийняти остаточне рішення у справі згідно Кримінально-процесуального кодексу України.

Частинами 1, 4 статті 40-1 КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, нормами кримінально-процесуального кодексу України дізнавачу не встановлено будь-яких строків виконання вказівок прокурора та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, зазначені адвокатом ОСОБА_2 обставини у скарзі, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, не відноситься до рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

У відповідності з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_2 подана на бездіяльність дізнавача, яка не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, тому підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1