Справа № 522/1431/17
Провадження № 1-кс/522/666/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту на майно, який накладений рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2017 року по справі № 522/1431/17; провадження №11- сс/785/820/17 на автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , та ключ до вищевказаного автомобіля, у частині заборони права використання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , указаних речей.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилався на наступне.
У провадженні слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 перебувало клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009705 від 28.12.2016, а саме - на автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , та ключ до вищевказаного автомобіля. Єдиний унікальний номер справи 522/1431/17; провадження №1-кс/522/8588/17.
Ухвалою слідчого судді від 18 травня 2017 року, у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
Водночас, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2017 року, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна, а саме - на автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , та ключ до вищевказаного автомобіля, - скасовано, і прийнято рішення про накладення арешту на автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , і забороною права розпорядження автомобілем та його відчуження. Прийнято рішення про необхідність передати автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконання ухвали про арешт майна покладено на слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .
Таким чином, суд постановив, що на тій стадії досудового розслідування дійсно були підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, та автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , є предметом даного правопорушення та підпадає під визначення майна, набутого злочинним шляхом, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому обґрунтовано може вважатись речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, встановленим ч.1 ст.98 КПК України.
Арешт накладено у найбільш обтяжливий спосіб, із забороною користування та розпорядження майном. Як зазначає власник майна, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває до тепер. Застосований захід забезпечення кримінального провадження уже не відповідає потребам кримінального провадження, а тому у подальшому його застосуванні у такий спосіб відпала потреба.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, за наявними матеріалами у справі.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином. Відомостей із кримінального провадження, та висловлення своєї позиції щодо необхідності застосуванні в подальшому цього заходу забезпечення суду не надав.
Розглянувши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.
З клопотання вбачається, що ВП № 2 ОРУП № 1 (СВ Приморського ВП в м. Одесі) ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР під №0009705 від 28 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2017 року, прийнято рішення про накладення арешту на автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , і забороною права розпорядження автомобілем та його відчуження. Окремо зазначено про необхідність передати автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно із абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Так, згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі вище викладеного, враховуючи надмірну тривалість обмеження права власності володільця майна, вважаю, що завдання покладене на арешт майна може бути виконано і без обмеження права користування транспортним засобом. Доказів вважати, що речі, на які накладено арешт, можуть бути прихованими, пошкодженими чи таким чином перетвореними, що надалі не зможуть бути речовим доказами у кримінальному провадженні, на даній стадії кримінального провадження немає.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Згідно зі ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Крім цього, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, про задоволення вказаного клопотання з наведених підстав.
Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2017 року по справі № 522/1431/17; провадження №11- сс/785/820/17 на автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , та ключ до вищевказаного автомобіля, у частині заборони права використання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , указаних речей.
Передати автомобіль "Хонда CRV", д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозволити використання транспортного засобу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1