ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2844/21 Справа № 182/398/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 листопада 2021 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, врахувавши тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та особу останнього, суд посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, не припинили існувати та інший більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням засобів електронного контролю.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує недоведеністю встановлених судом ризиків, а також порушенням строків застосування запобіжного заходу, який перевищує 60 днів.
Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 31 серпня 2021 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
останнього.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання осіб під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення в цьому випадку.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватими, особу останнього та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, та обвинуваченим не наведені.
Твердження ОСОБА_6 про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких він обвинувачується, обставини провадження та особу останнього беззаперечно вказує на їх існування.
Щодо доводів обвинуваченого про неправильно визначений судом строк тримання під вартою, то вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали від 31 серпня 2021 року, судом всупереч наведеним вимогам закону продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою до 02 листопада 2021 року, тобто на 64 дні.
З огляду на вказані обставини, погодившись з мотивами суду в частині наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду в частині визначених судом строків застосування запобіжного заходу та продовжити його на 60 днів, що відповідатиме положенням ч. 1 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 змінити.
Вважати продовженим строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 29 жовтня 2021 року включно.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4