У Х В А Л А

іменем України

20.10.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:головуючої судді- ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Томаківка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №000083 від 09.06.2021 року стосовно:
ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, на утриманні осіб похилого віку та малолітніх дітей не має, неодружений, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно клопотання ОСОБА_5 , 10.08.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні суспільно небезпечних діяь, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.
А саме. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.06.2021 приблизно о 21 годині 00 хвилин знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення будь-якого чужого майна належного ОСОБА_7 , поєднаного із проникненням у господарське приміщення останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 09.06.2021 приблизно о 01 годині 10 хвилин, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , та будучи впевненим, що ніхто не спостерігає за його діями, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через паркан та проник на територію вищевказаного домоволодіння, де продовжуючи свою злочинну діяльність, підійшов до господарської будівлі гаражу, в який відчинив незачинені дерев`яні двері, і таким чином, проник в приміщення вказаної господарчої будівлі - гаражу, де виявив та шляхом вчинення фізичних дій, викрав бензиновий тример зі штангою марки FORESTA моделі FC-43, 2400 кВт, який утримуючи при собі в руках, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2116/21 від 23.06.2021 року, ринкова вартість викраденого майна на момент вчинення злочину становить 3069,00 грн.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії психічно хворого ОСОБА_5 кваліфікоавані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Крім того, ОСОБА_5 , в цей же день, тобто 09.06.2021 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу території домоволодіння АДРЕСА_2 , згадав що в приміщенні господарської будівлі гаражу, він бачив транспортний засіб мопед моделі HONDA Dio AF-34, чорного кольору, 2007 року випуску, який перебуває у користуванні на законних підставах ОСОБА_7 .

В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, повторно, з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом моделі HONDA Dio AF-34, чорного кольору, 2007 року випуску, ОСОБА_5 , 09.06.2021 року приблизно о 01 годині 31 хвилині, підійшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , та будучи впевненим, що ніхто не спостерігає за його діями, діючи повторно, умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через паркан та проник на територію вищевказаного домоволодіння, де продовжуючи свою злочинну діяльність, підійшов до господарської будівлі гаражу, в який відчинив незачинені дерев`яні двері, і таким чином, проник в приміщення вказаної господарчої будівлі - гаражу, та шляхом вчинення фізичних дій, утримуючи за кермо керування транспортний засіб мопед моделі HONDA Dio AF-34, чорного кольору, 2007 року випуску, шляхом викочування та волочіння перемістив його за межі території зазначеного домоволодіння, через попередньо відкриті ним вхідні ворота, тим самим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись транспортним засобом на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно, повторно, з проникненням у приміщення заволодів транспортним засобом, який належав на праві користування ОСОБА_7 , спричинивши, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2116/21 від 23.06.2021 року, майнову шкоду потерпілій на суму 12 085, 00 грн.

Умисні дії психічно хворого ОСОБА_5 кваліфікоавані за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
Проте у ході досудового розслідування встановлено, що психічно хворий ОСОБА_5 у період інкримінованого йому діяння і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значним порушенням емоцій та поведінки. За своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 106 від 12.08.2021.

В зв`язку з чим слідчий звернувся до суду про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру вигляді госпіталізації до Комунального підприємстваДніпропетровська багато профільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомогиДОР.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру через необгрунтованість підозри.
Представник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала на те, що вона не вірить, що її син міг вчинити злочини в яких його підозрюють.
Потерпіла, ОСОБА_7 надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, просить призначити покарання не повязане з позбавленням волі.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
У відповідності до положень ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого даним кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності, а враховуючи фактичні дані, зафіксовані у висновку судово-психіатричного експерта, є достатні підстави так вважати.
Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними, що передбачено ч.4 ст.503 КПК України.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно - небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів:
протоколом огляду місця події,

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ,

-протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

-протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ,

-протоколом огляду речей - бензинового тримеру зі штангою марки FORESTA моделі FC-43, 2400 кВт,

-висновком судової товарознавчої експертизи № 2116/21 від 23.06.2021

-висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/19570-Д

-висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/19591-Д

-висновком судово-психіатричної експертизи № 106 від 12.08.2021.

Допитаний як підозрюваний психічно хворий ОСОБА_5 у пред`явленій йому підозрі у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винним повністю.

В даний час ОСОБА_5 є душевно хворим і потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у лікарні з звичайним наглядом.
Враховуючи наведене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбаченихо ч.3 ст.185,ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними.
У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Відповідно до ч.2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 29 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_5 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться у висновку № 106 від 12.08.2021 року судово-психіатричного експерта, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 Кримінального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Законом України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000083 від 09.06.2021 за вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, що містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, про що йому оголосити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1