13 січня 2022 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні, що відбувалось 13.01.2022 р., судом було досліджено подані стороною обвинувачення письмові докази, перейти до допиту потерпілого не виявилось можливим у зв`язку із неприбуттям потерпілого у судове засідання за викликом суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Прокурор ОСОБА_3 вважав доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою на 60 днів, із врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, із врахуванням тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження обвинуваченому тримання під вартою на 60 днів, оскільки відсутні ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, так обвинувачений ОСОБА_6 одружений із ОСОБА_8 , яка надала йому позитивну характеристику, має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштований у ТОВ «Будівельна фірма «Барельєф», де виконує роботи і утеплення фасадів житлових будинків, що свідчить про наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 16 січня 2022 року, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, тобто до 13 березня 2022 року включно.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та правоохоронних органів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 11.03.2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України, невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 31.05.2021 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, також обвинувачений ОСОБА_6 знайомий з потерпілим у даному кримінальному провадженні та володіє інформацією про свідків, що у своїй сукупності свідчить про те, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стосовно наявності у обвинуваченого стійних соціальних зв`язків, то суд зазначає, що доводи захисника ОСОБА_5 стосовно того, що обвинувачений перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , не підтверджені належними доказами, зокрема суду не подано свідоцтво про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Характеристика, надана захисником, за підписом прораба БФ «Барельєф» від 29.09.2021 р. не свідчить, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває у трудових відносинах із даним товариством, зокрема - копія трудової книжки до суду не подана.
Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому тримання під вартою, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Києві, однак вказані вище обставини у своїй сукупності не зменшують та не спростовують існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на що звертав увагу суд у вказаній ухвалі.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не запобігатиме уникненню ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено судом.
Тому, із врахуванням положень ч. 3 ст. 331 КПК України, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13.03.2022 року включно.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 194, 196, 197, 376 КПК України, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 березня 2022 року включно.
Ухвала суду діє до 13 березня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1