Справа № 686/5352/22
Провадження № 1-кс/686/2405/22
У Х В А Л А
21 березня 2022 року м. Хмельницький
18.03.2022 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту із забороною відчуження, користування та розпорядження на об`єкти, вилучені 17.03.2022 в ході проведення огляду місця події у військовій частині НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_1 , а саме2 (два) автомати Калашникова «АК-74» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , з 4 магазинами кожен, споряджені 119 та 90 патронами калібру 5,45 мм відповідно та 2 багнет-ножі до них, упаковані в окремі поліетиленові пакети, опечатані номерними пластиковими стяжками № Е21010077 та Е21010078.
В обґрунтування даного клопотання слідчий зазначає, що 28.02.2022 у нічну пору доби, поблизу території в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) під час зміни секрету, на відстані близько 500 м від залізничної колії станції Цвітоха, був обстріляний автомобіль ГАЗ-66 р.н. НОМЕР_4 , у якому перебувало 11 чоловік (3 в кабіні та 8 в кузові). Внаслідок обстрілу на місці події загинув військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав вогнепальне кульове поранення в ногу. З місця події ОСОБА_6 доставлений у КП «Славутська міська лікарня».
В ході проведення оперативного втручання, проведеного ОСОБА_6 в умовах КП «Славутська міська лікарня», у останнього було вилучено стороннє тіло, схоже на кулю. 17.03.2022, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.03.2022 про тимчасовий доступ, проведено тимчасовий доступ до вказаного стороннього тіла, яке вилучено для проведення подальших судових експертиз.
Окрім цього, в ході проведення 01.03.2022 огляду місця події у с. Цвітоха Шепетівського району Хмельницької області, серед іншого, вилучено гільзи та кулі.
17.03.2022, на підставі письмової заяви командира військової частини НОМЕР_1 , на території вказаної військової частини проведено огляд 2 автоматів Калашникова «АК-74» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , з 4 магазинами кожен, споряджених 119 та 90 патронами калібру 5,45 мм відповідно та багнет ножами, які 28.02.2022 були видані солдатам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та внаслідок здійснення пострілів з яких ймовірно спричинено тілесні ушкодження солдатам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вказана зброя та боєприпаси в ході проведення огляду вилучені для проведення подальших судових експертиз.
18.03.2022 вилучені17.03.2022в ході проведення огляду у військовій частині НОМЕР_5 автомати Калашникова «АК-74» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , з 4 магазинами кожен, споряджені 119 та 90 патронами калібру 5,45 мм відповідно та 2 багнет-ножі до них визнано речовими доказами.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом.
У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження його власникам.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.
З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя