Провадження № 1-кп/760/2598/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 від 14.09.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заволзьк Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 426, ч. 3 ст. 425 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовою службовою особою директором Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України, у порушення вимог ст. 60 Конституції України, складеної ним Присяги, укладеного Контракту про проходження військової служби, ст.ст. 9, 11, 16, 58 Статуту внутрішньої служби, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту, порушуючи службові обов`язки, визначені Положенням про Департамент військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки МО України, будучи обізнаним про існування обов`язкових до виконання попередніх рішень, наказів, розпоряджень та інших вказівних документів МО України щодо необхідності якнайшвидшого забезпечення Військово-Морських Сил ЗС України бойовими десантними катерами, діючи на виконання вказівок вищестоящого керівництва, в умовах особливого періоду, перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому на третьому поверсі у будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , умисно не виконав наступних дій, які він повинен був виконати в силу своїх посадових обов`язків:
- у першій половині грудня 2017 року, перед підписанням з одним із підприємств виконавців державного оборонного замовлення додаткової угоди № 6 від 12.12.2017 до Контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 247/1/16/34 умисно не перевірив наявність підстав для внесення змін до вказаного Контракту в частині заміни предмету постачання, зокрема, не з`ясував чи внесено раніше зміни до державного оборонного замовлення, якими визначена потреба «десантний катер «Кентавр» була б замінена на «десантний катер «Кентавр-ЛК»; чи прийнято раніше спільні із виконавцем контракту рішення, або інші управлінські рішення щодо зміни предмету постачання за Контрактом №34; чи внесено зміни до реєстру виробників продукції, робіт і послуг оборонного призначення, закупівлі яких становлять державну таємницю, за якими підприємство виконавець державного оборонного замовлення значилось би виробником продукції «десантний катер», шифр «Кентавр-ЛК», технічні умови проект 58503;
- у першій половині жовтня 2018 року, перед підписанням 09.10.2018 акту приймання-передачі від одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення робіт з остаточного складання десантного катеру «Кентавр» серійний заводський № 01032, з проведенням швартових, заводських ходових випробувань та акту приймання-передачі від одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення робіт з остаточного складання десантного катеру «Кентавр» серійний заводський №01033 (без оптико-електронної системи спостереження та розвідки), з проведенням швартових, заводських ходових випробувань умисно не перевірив та не з`ясував чи дійсно проведено та завершено швартовні та заводські ходові випробування зазначених катерів; умисно не звернув увагу на невідповідність у датах складання наданих йому документів, а саме, що посвідчення № 9 та № 10 одного з представництво Міністерства оборони України складені та підписані ще до укладення додаткової угоди №10 до Контракту №34, якою передбачено виконання робіт, прийнятих за вказаними посвідченнями;
- у листопаді 2018 року, перед включенням до пропозицій щодо коригування державного оборонного замовлення на 2018 рік відомостей щодо потреб Військово-Морських Сил ЗС України у будівництві десантного катеру «Кентавр» та перед підписанням додаткової угоди від 17.12.2018 до Контракту № 34 умисно не перевірив та не з`ясував стан неналежного виконання державного оборонного замовлення в частині будівництва одним із підприємств виконавців державного оборонного замовлення десантних катерів «Кентавр» №№ 01032 та 01033, умисно не забезпечив перевірку реальної спроможності одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення виготовити катер «Кентавр» у відповідності до оперативно-технічних вимог;
- у першій половині грудня 2018 року, перед підписанням додаткової угоди від 17.12.2018 до Контракту № 34 умисно не перевірив та не з`ясував спроможність одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення виготовити катер «Кентавр» у відповідності до оперативно-технічних вимог;
- у грудні 2018 року, перед підписанням вимоги на оплату №403/1/632 від 18.12.2018 у розмірі 145 091 850 грн. на користь одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення умисно не перевірив та не з`ясував спроможність товариства виконати зобов`язання за Контрактом № 34 в частині будівництва третього десантного катеру.
При цьому, директор Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер умисного невиконання своїх службових обов`язків за посадою, передбачав суспільно небезпечні наслідки, але легковажно розраховував на їх відвернення, помилково вважаючи, що у такий спосіб він буде сприяти забезпеченню ВМС ЗС України необхідною технікою.
Унаслідок вищевказаного умисного невиконання своїх службових обов`язків військовою службовою особою ОСОБА_5 та протиправних дій інших військових службових осіб Міністерства оборони України та керівництва одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення державі в особі Міністерства оборони України заподіяно матеріальну шкоду (збитки) в загальній сумі 443 920 622, 81 грн., що виразилася у вигляді безпідставної сплати Міністерством оборони України за Контрактом №34 коштів на користь одного із підприємств виконавців державного оборонного замовлення за виготовлення продукції, яка не відповідала технічним вимогам і не могла бути поставлена на озброєння, що більше ніж в п`ятсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та спричинило тяжкі наслідки.
Також вказана умисна бездіяльність ОСОБА_5 на посаді директора Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України призвела до зниження бойової готовності, обороноздатності та бойового духу Збройних Сил України, підриву авторитету Міністерства оборони України, невиконання державного оборонного замовлення щодо забезпечення підрозділів ВМС України бойовими катерами, та спричинила тяжкі наслідки.
За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному невиконанні військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, вчиненому в умовах особливого періоду, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, обіймаючи посаду директора Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України, будучи військовою службовою особою, всупереч вимогам ст.ст. 17, 19, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 6, 11, 16, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6-8 Закону України «Про державне оборонне замовлення», пунктів 28, 29, 36, 35 Порядку постачання озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів під час особливого періоду, введення надзвичайного стану, проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та у період проведення антитерористичної операції, Положення про Департамент військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України, в умовах особливого періоду, перебуваючи у своєму робочому кабінеті, розташованому на третьому поверсі у будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу, з березня по вересень 2018 року, недбало поставився до служби, внаслідок чого Міністерством оборони України закуплено у ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» за державним оборонним замовленням антиснайперські систем LAS-1000, які є непридатними для використання в Збройних Силах України, адже під час роботи містять демаскуючі ознаки, що становлять загрозу для життя та здоров`я військовослужбовців, які їх використовують у бойовій обстановці та не відповідають потребам закупівлі, у зв`язку з чим державі в особі Міністерства оборони України, завдано матеріальну шкоду (збитки) у сумі 8 701 449,68 грн, що більше ніж в п`ятсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та спричинило тяжкі наслідки.
Також, вказана бездіяльність директора Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України полковника ОСОБА_5 призвела до зниження бойової готовності, обороноздатності та бойового духу Збройних Сил України, підриву авторитету Міністерства оборони України, невиконання завдань щодо забезпечення військовослужбовців в умовах особливого періоду належною військовою технікою, тобто спричинило тяжкі наслідки.
За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 09 листопада 2021 р., укладена між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_4 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 426, ч. 3 ст. 425 Кримінального кодексу України, щиро кається у вчиненому.

Згідно угоди, сторони погоджуються: на підставі ст.ст. 65, 69 КК України, з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, зокрема з`явлення із зізнанням; щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину та інші обставини, не зазначені в часті першій статті 66 КК України, а саме зміну обстановки, в результаті якої ОСОБА_5 будучи звільненим з військової служби, являючись пенсіонером та інвалідом 2 групи, у військовому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 425 КК України, яке є неумисним тяжким військовим кримінальним правопорушенням, перестав бути суспільно небезпечним, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується, являється учасником бойових дій, ветераном військової служби, приймав участь в антитерористичній операції щодо забезпечення незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період 2014 2015 років, нагороджений державною нагородою орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня, сімейний стан, утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , 07.01.2019, та ОСОБА_6 , 07.01.2019, на призначення наступного покарання ОСОБА_5 :

- За ч. 3 ст. 425 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

- За ч. 3 ст. 426 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
Захисник угоду підтримав та підтвердив, що її було укладено сторонами добровільно.
На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, можливість виправлення засудженого без відбування покарання та інші обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку в два роки шість місяців, а також на підставі ст. 76 КК України вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 листопада 2021 р., укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 Кримінального кодексу України та із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 р. у виді домашнього арешту ОСОБА_5 у певний період доби, з забороною залишати житло у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладені даним судовим рішенням на ОСОБА_5 обов`язки скасувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1