Справа № 544/227/21
Номер рядка звіту 11
У Х В А Л А
19 січня2022 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наступним. Підставами застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України та наявність ризиків, передбачених п.1, 3 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникненню ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 також не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Суд, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 22.10.2020 знаходився за місцем спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_8 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними близько 08-00год виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин повалив ОСОБА_8 на підлогу, після чого схопив обома руками за шию та під дією фізичної сили здійснив удушення, у результаті чого остання померла на місці події. Смерть настала від асфіксії.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд не з`ясовує обставини вчинення кримінального правопорушення та не перевіряє їх дослідженням доказів, оскільки згідно закону вказане є недопустимим на даній стадії судового провадження. Суд лише визначає на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Даючи оцінку ризикам, про які вказує прокурор у своєму клопотанні, суд враховує таке.

Ризик переховування від суду обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Ризик переховуватися від суду обґрунтовано доведено прокурором при розгляді клопотання, тому суд дійшов висновку про наявність ризику ймовірного переховування від суду.

Перевіряючи наявність ризику впливу на свідків суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: на стадії судового розгляду такі показання отримуються усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Так, ОСОБА_4 може впливати на свідків, оскільки останні проживають на одній вулиці з обвинуваченим, а тому існує ризик, що перебуваючи на свободі останній може шляхом умовлянь та /або погроз здійснювати на них вплив з метою спонукання до ненадання ними показань, їх зміни, перекручування або спотворення.

Прокурором доведено, що ОСОБА_4 , знаючи деталі вчинення злочину, які відомі тільки йому, зможе перешкоджати кримінальному провадженню, що підтверджує наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання в м. Пирятині Полтавської області, не одружений, утриманців не має, не працює.Даних про неможливість утримувати обвинуваченого під вартою за станом здоров`яматеріали справи не містять.

Водночас, дані про особу обвинуваченого не вказують на підстави для зміни вже застосованого запобіжного заходу на більш м`який, оскільки не дають підстав для висновку, що такі дані здатні знизити встановлені судом ризики, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню.
Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів суд зазначає наступне.
Звернень про взяття обвинуваченого на поруки до суду не надходило, що унеможливлює застосування до нього вказаного запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у скоєнні злочину, що спричинило загибель людини, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави не є можливим.

Застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, на переконання суду, не може запобігти ризикам переховування від суду.
З огляду на характер вчиненого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та вагомості встановлених ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ст.177 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти цим ризикам.

За наведених вище обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Керуючись ст. 331, 392 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Пирятин Полтавської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 19 березня 2022 року.
Копію ухвали вручити ОСОБА_4 , його захиснику, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 21.01.2022.

Суддя ОСОБА_1