КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11 лютого 2011 року вироком Київського районного суду м. Сімферополя за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 153, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; 16 травня 2014 року звільненого від відбування покарання на підставі ч. 4 ст. 84 КК України на невідбутий строк 3 роки 3 місяці 21 день; 18 березня 2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 10 жовтня 2019 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 та вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 ухвалено виконувати самостійно.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_5 14 січня 2016 року, приблизно о 23 год. 30 хв., проходячи спільно зі своїм знайомим по східцях підземного переходу неподалік від будинку АДРЕСА_3 , вступив у словесний конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
В ході даного конфлікту, 14 січня 2016 року приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, опинившись навпроти ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, витягнув з кишені свого одягу ніж та, тримаючи його в правій руці, наніс ним один удар останньому в праву частину живота, чим, згідно висновку судово-медичної експертизи № 346/е від 11 березня 2016 року, спричинив потерпілому колото-різану рану на передній черевній стінці у лівій здухвинній ділянці, з раневим каналом, що відходить від неї в заднє-медіальному напрямку, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, вісцеральна очеревина в ділянці лівої стінки сечового міхура та ушкоджується його ліва стінка, крововилив в черевну порожнину проникаюче колото-різане поранення живота. Дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеність його вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року змінити та пом`якшити призначене йому покарання до п`яти років позбавлення волі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказав на суворість вироку, оскільки судом не було враховано його тяжкий стан здоров`я, зокрема, захворювання на туберкульоз, видалення частини легені та перелом хребта у двох місцях.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а вирок суду необхідно залишити без змін, виходячи з таки підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст.121 КК України в апеляції не заперечується і колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку в цій частині у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 404 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинення ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, дані про його особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, і за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за місцем проживання характеризується посередню, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини, які обтяжують покарання - рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, і обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом при призначенні покарання не враховано стан здоров`я обвинуваченого є безпідставними, оскільки дана обставина була врахована судом при призначенні покарання.
При цьому колегія суддів зауважує, що посилання обвинуваченого на тяжкий стан здоров`я та наявність певних захворювань матеріалами провадження не підтверджені.
Щодо можливості призначення обвинуваченому мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, колегія суддів зауважує, що у провадженні відносно ОСОБА_5 відсутні будь-які обставини, які пом`якшують покарання, та знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а тому підстав для пом`якшення ОСОБА_5 цього покарання колегія суддів не вбачає.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року та пом`якшення покарання ОСОБА_5 .
З огляду на положення ч. 2 ст. 5 КК України колегія суддів застосовує до обвинуваченого вимоги ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року щодо попереднього ув`язнення та вважає за необхідне зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення із 02 липня 2020 року по 08 грудня 2020 року та з 13 травня 2021 року по 07 жовтня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення із 02 липня 2020 року по 08 грудня 2020 року та з 13 травня 2021 року по 07 жовтня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №761/12173/16-к

Провадження №11-кп/824/2835/2021 Категорія КК: ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Доповідач ОСОБА_1