ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2055/21 Доповідач: ОСОБА_1
н/п 1-кс/953/9164/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000927 від 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361 КК України, -
встановила:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за №0000927 від 24.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361 КК України, про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 31.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , а саме на:
- ноутбук ТМ «ASUS», с/н: C5NOAS64095221B, та зарядний пристрій до нього;
- картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;
- мобільний телефон ТМ «iPhone XS Max», imei: НОМЕР_2 ;
- портативний жорсткий диск ТМ «KingDian» 120 Gb, без с/н;
- флеш-носій ТМ «SanDisk» 16 Gb, с/н: BL1Z;
- флеш-носій ТМ «PNY» 64 Gb, без с/н;
- мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A51», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , з номерами телефону: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон ТМ «VIVO 1820», imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , з сім-картками № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ;
- системний блок в якому знаходяться наступні комплектуючі: процесор ТМ «Intel i7-5820K», материнська плата ТМ «Gigabyte», відеокарта ТМ «2080 Super MSI 8 Gb», оперативна пам`ять ТМ «Corsair 30 Gb», жорсткі диски SSD ТМ «Samsung 500 Gb», ТМ «Samsung 256 Gb», блок живлення 850 Вт, водяне охолодження ТМ «Corsair H110», з кабелем живлення та під`єднаним до нього жорстким диском ТМ «Kootion» 120 Gb;
- планшет ТМ «Lenovo Thinkpad», id:ТР00043А, в пластиковому чорному чохлі,
до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Зобов`язано слідчого за участю спеціаліста, в строк не більше 2 місяців, зняти інформацію з всіх електронних носіїв інформації, які були вилучені 31.08.2021 в ході обшуку у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР 24.07.2020 за №0000927 за ознаками частини 1 статті 361 КК України, після чого передати їх на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Визначено місцем зберігання арештованого майна камеру схову СУ ГУНП в Харківській області.
Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строки на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду від 23.09.2021; ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 скасувати повністю; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в рамках кримінального провадження за № 0000927, відомості про яке внесено до ЄРДР від 24.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361 КК України про арешт вилученого в ході обшуку майна відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що вказана ухвала слідчого судді є необґрунтованою через недоведеність обставин, передбачених частиною 2 статті 170 КПК України, немотивованою, а також такою, що постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки постановлена без виклику підозрюваного та його захисника, хоча сторона обвинувачення не заявляла клопотання про розгляд поданого клопотання без виклику сторони захисту.
Висновок слідчого судді про доведеність доказового значення вилученого під час обшуку майна є не тільки передчасним, а й таким, що не ґрунтується на тих матеріалах, які надані стороною обвинувачення.
Крім того, адвокат ОСОБА_7 в обґрунтування доводів щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що ухвала слідчим суддею була постановлена без виклику сторони захисту, текст ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 представником власника майна була отримана тільки 04.10.2021. Ознайомитися з матеріалами судової справи сторона захисту не має можливості, оскільки слідчий суддя знаходиться у відпустці, тому зважаючи на викладене, вбачається поважна причина пропуску та необхідність у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.
Доводи клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 колегія суддів вважає поважними та такими, що підлягають задоволенню.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 361 КК України, а тому з метою збереження речових доказів вважав за необхідне накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку, який проведено 31.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді від 03.08.2021.
З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.07.2020 за № 0000927 від 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 24.07.2020 до СУ ГУНП в Харківській області з УПК в Харківські області ДКП НП України надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_9 щодо несанкціонованого втручання невідомою особою в роботу її ноутбука.
31.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 у період часу з 07:45 до 20:40 поведено обшук у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, на яке прокурор просив накласти арешт у клопотанні.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 01.09.2021 вилучене під час обшуку 31.08.2021 у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000927 від 24.07.2020.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Колегія суддів вважає, що на даний момент існує, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що виявлене та вилучене 31.08.2021 під час обшуку у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки має ознаки речового доказу, і для забезпечення його збереження необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ті обставини, які встановлені слідством на даний час дають достатні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки під час розгляду клопотання у слідчого судді були усі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт можливо використовувати як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, а також з метою дослідження цього майна шляхом судово-технічної та комп`ютерно-технічної експертиз, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення вказаного клопотання, враховуючи, що відомості до ЄРДР внесені за фактом несанкціонованого втручання в роботу комп`ютерної техніки. З протоколу обшуку вбачається, що за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 були вилучені флеш-накопичувачі, мобільні телефони, ноутбук, планшет, комп`ютер, на яких можуть міститися засоби та програмне забезпечення для злому та незаконного отримана інформація інших осіб. Зазначене дає достатні підстави вважати, що вилучене майно може мати відношення до кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за частиною 1 статті 361 КК України, і для перевірки цих відомостей необхідне дослідження вказаного у клопотанні майна.
Щодо доводів апеляційної скарги щодо розгляду клопотання прокурора за відсутності власника майна або його представника, які не були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне, що вони заслуговують на увагу, але не є самостійною підставою для скасування ухвали слідчого судді про арешт майна відповідно до положень статей 170-173 КПК України.
Інші доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави суду апеляційної інстанції прийти до висновку про відсутність правових підставі у накладенні арешту на вилучене майно, відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -
п о с т а н о в и л а:
Клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий -
Судді: