Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/100/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст.115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олесандрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Кіровоградської області, українця, працюючого електромонтером в ДУ «Петрівська виправна колонія №49», громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованийта проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000312, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строком на 60 днів, а саме з 01.03.2022 до 29.04.2022, без визначення розміру застави,
В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий слідчого відділення Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , звернулась доОлесандрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні слідчого відділення Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 0000312, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 28 лютого 2022 року, близько 20.00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки з рідним братом ОСОБА_10 , розпочатої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин викликаних образами їх матері з боку ОСОБА_10 , наніс останньому не менш дев`яти ударів в грудну клітину зліва, тобто в частину тіла, де перебувають життєво важливі органи, чотири з яких проникаючі колото-різані у грудну та черевну порожнину, з одночасним пораненням легень, серця, печінки, які згідно лікарського свідоцтва про смерть №1602/99 від 01.03.2021, викликали велику крововтрату у ОСОБА_10 , від чого останній помер.

Ухвалою слідчого судді Олесандрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначенням розміру застави.
Судове рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та ризики заявлені органом досудового розслідування підтверджуються.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що його підзахисний має постійне місце проживання, працює, проживає разом з матір`ю, що у свою чергу свідчить про наявність соціальних зв`язків.
Також його підзахисний не може вчинити вплив на свідків, оскільки свідки відсутні.
Крім того, потерпілий за свого життя був садистом, зловживав спиртними напоями, постійно вчиняв фізичне насильство в сім`ї, погрожував вбивством.
Слідчий суддя не врахував ту обставину, що його підзахисний після події зателефонував до швидкої допомоги та до поліції.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_11 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Проте, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду та незаконного впливу на свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Крім того, у ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли вплинути на поведінку останнього.

Посилання в апеляційній скарзі захисника про наявність постійного місця роботи, проживання, матері тобто міцних соціальних зв`язків, колегією суддів не можу бути враховано, оскільки вказане жодним чином не вплинуло на поведінку підозрюваного.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Доводи захисника про відсутність ризику впливу на свідків не може бути враховано оскільки стінній проживає разом зі своєю матір`ю та вчинив кримінальне правопорушення за місцем свого проживання.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Особисте зобов`язання, як запобіжний захід, не забезпечить усунення встановлених ризиків, оскільки підозрюваний не має офіційного місця роботи та офіційного заробітку.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо

ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та вчинення нових кримінальних правопорушень.
Можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена відсутністю стримуючих факторів а також наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межи території України.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
До того ж, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, саме у вигляді тримання під вартою.
Доводи захисника про те, що дії ОСОБА_8 не правильно кваліфіковані органом досудового розслідування, колегією суддів не може бути враховано оскільки вину може бути встановлено під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті.
При цьому, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_8 наніс потерпілому не менш дев`яти ударів в грудну клітину зліва, тобто в частину тіла, де перебувають життєво-важливі органи, чотири з яких проникаючі колото-різані у грудну та черевну порожнину, з одночасним пораненням легень, серця, печінки, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_8 мав прямий умисел на вбивство потерпілого.

Твердження захисника про те, що відсутні докази причетності обвинуваченого до скоєного злочину, колегією суддів не можу бути враховано, оскільки вказане може бути предметом перевірки виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по-суті, тобто після дослідження всіх доказів наданими стороною обвинувачення.

На даний час стороною обвинувачення збираються докази у справі тому на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України. Причетність підозрюваного ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.02.2022 в ході якого було проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_1 під час якого вилучено речовину бурого кольору, та предмет схожий на ніж, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 01 березня 2022 року в ході якого було додатково оглянуто територію Домоволодіння АДРЕСА_1 , протоколом затримання ОСОБА_8 під час якого вилучено одяг ОСОБА_8 на якому виявлено речовину бурого кольору, протоколом допиту підозрюваного.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу з метою зміни її показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Також слідчий суддя у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно не визначив ОСОБА_8 розмір застави оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

В той же час слідчий суддя обираючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зазначив строк дії ухвали, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 затриманий 00 год. 45 хв. 01.03.2022.
Тобто, в даному випадку строк тримання під вартою закінчується о 00 год. 45 хв. 29.04.2022.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного
ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Олесандрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2021 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000312, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строком на 60 днів, а саме з 01.03.2022 до 29.04.2022, без визначення розміру застави, -скасувати.
Клопотання старшого слідчого відділення Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання, - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000312,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з 00 год. 45 хв. 01.03.2022 до 00 год. 45 хв. 29.04.2022.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4