Справа № 157/1142/21 Провадження №11-сс/802/420/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18 серпня 2021 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: колісний трактор марки «Dongfeng», моделі «244 DG2», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двохосний саморобний причеп з шинами маркування «ADVANCE 215/75 R 17.5 GL 283А», що належать ОСОБА_10 , вилучені 13 серпня 2021 року в ході проведених оглядів місця подій, які на даний час знаходяться на зберіганні у Камінь-Каширському РВП ГУНП у Волинській області за адресою: вул. Шевченка, 6, м. Камінь-Каширський.
Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18.08.2021 клопотання задоволене повністю та накладений арешт на вказане майно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, і вилучені речі є речовими доказами, засобами вчинення злочину, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою забезпечення їх збереження, з урахуванням пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування намагається досягти у кримінальному провадженні, слід накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження цим майном.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_10 оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що йому не оголошену підозру у вказаному кримінальному провадженні. Вказує, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст.170 КПК України. З огляду на наведене, просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати накладений арешт, прокурора, який апеляцію заперечив і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріалами провадження стверджується, що 13 серпня 2021 року до ЄРДР внесені відомості № 0000273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України (а.к.п.3).
Згідно зі ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, слідчим суддею при винесенні рішення вказані вимоги закону дотримані.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Суд апеляційної інстанції вважає, вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а тому з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування клопотання слідчого підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги власника майна є необґрунтованими.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого від 13 серпня 2021 року колісний трактор марки «Dongfeng», моделі «244 DG2», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двохосний саморобний причеп з шинами маркування «ADVANCE 215/75 R 17.5 GL 283А», визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.к.п.21).
Під час проведення огляду місця події від 13.08.2021 виявлено незаконну порубку дерев та сліди колісного трактора і причепа (а.п.22-23).
Візуально сліди, виявлені на місці незаконної порубки дерев, збігаються із протектором шин трактора та причепа, належних ОСОБА_10 ..
Факт незаконної порубки дерев та можливої причетності до неї ОСОБА_10 повністю підтверджується і протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.п.24-28).
З урахуванням викладених обставин та наведених доказів, апеляційний суд критично оцінює пояснення власника майна ОСОБА_10 про те, що він поїхав трактором з причепом по гриби та заготовити соломи, так як жодних знарядь для заготівлі соломи у причепі виявлено не було.
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що вчиненням вказаного кримінального правопорушення лісовому господарству завдано шкоди у сумі 12705 гривень 73 коп.
Як пояснив прокурор під час апеляційного розгляду, усе вилучене майно є речовими доказами та існує необхідність у проведенні судових експертиз та слідчих дій за участю усіх вилучених речей, які дозволять об`єктивно встановити обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Посилання власника майна на незаконність накладення арешту, у зв`язку із відсутністю у нього статусу підозрюваного, на переконання суду апеляційної інстанції, не ґрунтуються на законі.

Згідно зі ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З огляду на наведену норму Закону, суб`єктне коло осіб, на майно яких може накладатися арешт, не обмежується лише особами, які мають статус підозрюваного.

Таким чином, дослідивши усі вказані обставини в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вилучене майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення чи зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, дослідження їх органами досудового слідства та подальшого проведення судових експертних досліджень.

Нові докази під час апеляційного розгляду провадження стороною захисту суду надані не були.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18 серпня 2021 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді