УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого від 23.09.2021 у кримінальному провадженні № 620 210 000 000 015 41 від 23.06.2021 про відмову у задоволенні клопотання про пред`явлення осіб для впізнання,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга представника потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого Головного слідчого управління Держаного бюро розслідувань (далі ГСУ ДБР) ОСОБА_6 від 23.09.2021 у кримінальному провадженні № 620 210 000 000 015 41 від 23.06.2021 за ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 398, ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст.158 ч. 2 ст. 372 КК України про відмову у задоволенні клопотання.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, у якому потерпілий ОСОБА_7 звернувся 17.09.2021 до слідчого з клопотанням, у якому просив пред`явити потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 осіб, які мають відношення до вчинення правопорушень, для впізнання.

У подальшому 23.09.2021 слідчий ОСОБА_6 постановив рішення, яким відмовив у задоволенні клопотання потерпілого, посилаючись на відсутність достатніх відомостей про осіб, яких необхідно пред`явити для впізнання, та недоведеність їх можливої причетності до вчинення кримінальних правопорушень.

Вважаючи вказане рішення незаконним та необґрунтованим, представник потерпілого просила слідчого суддю скасувати його та покласти на слідчого обов`язок провести ініційовану потерпілим слідчу дію.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ГСУ ДБР, будучи належним чином повідомленим про дату та час її розгляду, до суду не прибув, про поважність причини суд не повідомив.

Неприбуття слідчого відповідно до ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 620 210 000 000 015 41 від 23.06.2021, де потерпілими є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Статтею 56 КПК визначено коло процесуальних прав потерпілого у кримінальному провадженні. Зокрема, потерпілий має право заявляти клопотання про проведення слідчих дій.

У силу п.7 ч.1 ст. 303 КПК відмова у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій може бути оскаржена потерпілим або його представником до слідчого судді.

Відповідно до ст.84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів, з-поміж іншого, є документи.

Доказуванням згідно з ч. 2 ст. 91 КПК є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У силу ч.2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Порядок збирання доказів у кримінальному провадженні встановлений ст. 93 КПК, яка передбачає, що потерпілий та його представник здійснюють збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій, безпосереднє проведеннях таких слідчих дій покладається на слідчого. При цьому також встановлено, що відмова слідчого може бути оскаржена до слідчого судді.

Сукупність наведеного приводить до висновку, що проведення слідчих дій, у яких зацікавлений потерпілий, можливе виключно через слідчого.

З метою забезпечення рівності сторін та збалансованості їх прав, для перешкоджання зловживанню правами та процесуальними повноваженнями, на слідчого суддю покладений обов`язок перевірки дотримання вимог закону під час реалізації сторонами їх процесуальних прав.

Отже, необґрунтована відмова слідчого від проведення певних слідчих дій за клопотанням потерпілого чи його представника суттєво звужує можливість ефективної реалізації потерпілим своїх прав, а у деяких випадках взагалі її виключає.

З матеріалів скарги вбачається, що кримінальне провадження № 320 210 000 000 006 57, яке рішенням прокурора від 30.08.2021 об`єднане з провадженням № 620 210 000 000 015 41, порушене за фактом перевищення службовими особами Дарницького УП ГУНП у м. Києві службових повноважень, що супроводжувалось насильством у вигляді застосування до адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фізичної сили та призвело до умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень адвокату ОСОБА_4 .

З огляду на зазначене, під час досудового розслідування підлягає встановленню наявність або відсутність фактів, що співробітники Дарницького УП ГУНП у м. Києві, зокрема, оперуповноважені Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час виконання своїх службових обов`язків свідомо вчинили дії, спрямовані на застосування до адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке здійснювали представництво інтересів потерпілого у кримінальному провадженні № 320 210 000 000 006 57 ОСОБА_10 , фізичної сили.

Водночас, як свідчить прийняте слідчим рішення, у задоволення клопотання потерпілого про пред`явлення зазначених вище службових осіб Дарницького УП ГУНП у м. Києві для впізнання потерпілим відмовлено.

Однак, слідчим у постанові від 23.09.2021 не наведені підстави для відмови у задоволенні клопотання потерпілого, оскільки останній зазначив, що у матеріалах провадження № 620 210 000 000 015 41 відсутні будь-які відомості про оперуповноважених Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У той же час, у силу 9 КПК саме на слідчого та прокурора покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, відмова слідчого у пред`явленні осіб, які можливо причетні до вчинення вказаних вище правопорушень, для впізнання потерпілим з необґрунтованих підстав, перешкоджає потерпілому та його представнику в інший спосіб подати відповідні докази, тобто повному та всебічному з`ясуванню обставин розслідуваного кримінального правопорушення.

Отже, виходячи з доводів представника потерпілих, які не спростовані під час розгляду скарги, слідчий, не обґрунтовуючи підстави, відмовив у задоволенні клопотання потерпілого про проведення слідчої дії.

Наведений висновок має наслідком задоволення скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 221, 303, 306 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Держаного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 23.09.2021 у кримінальному провадженні № 620 210 000 000 015 41 від 23.06.2021 про відмову у задоволенні клопотання про пред`явлення осіб для впізнання скасувати.

Зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 620 210 000 000 015 41 від 23.06.2021, у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку пред`явити потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для впізнання працівників Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1