ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3102/21 Справа № 199/1955/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у виді тримання під вартою було задоволено.
У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою із визначенням застави у розмірі 83 000,00 грн. для кожного з обвинувачених було відмовлено.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 грудня 2021 року включно.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 грудня 2021 року включно.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 грудня 2021 року включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор в своїх клопотаннях, враховуючи ступень тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також те, що деякі злочини вчинені із застосуванням насильства, надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинувачених.
Суд першої інстанції зазначив, що останні, усвідомлюючи покарання, яке їм загрожує, в разі визнання винними, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на не допитаних потерпілих та свідків, знищити чи сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вони відповідно до обвинувального акту, є учасниками злочинної організації.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та дотримання покладених на них процесуальних обов`язків, а тому суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на 60 днів.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не погодився з рішенням суду. В своїх апеляційних скаргах просить ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року скасувати та постановити нову, якою обрати обвинуваченим ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.
На думку апелянта, прокурор не довів, що в поведінці обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вважає, що на даний час відсутні підстави у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апелянт просить звернути увагу на осіб обвинувачених, а саме те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, мають постійне місце роботи, позитивну характеристику.
Вказує на те, що посилання стороною обвинувачення як на доказ обґрунтованості обвинувачення, на матеріали кримінального провадження, які ще не є предметом дослідження в судовому слідстві у кримінальному провадженні є недотримання закону, зокрема порушенням рівності та змагальності сторін, порушенням права на захист, порушенням прав людини та громадянина.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку обвинувачених та їх захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як видно з матеріалів справи, в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження №0000272 від 12 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206 КК України.
20 жовтня 2021 року судом першої інстанції в судовому засіданні було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206 КК України.
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт того, що обставини, які стали підставою для взяття ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під варту, на даний час не змінилися, ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії, не зменшились, не перестали існувати та мають місце, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити чи сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченими.
При цьому апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, у разі доведеності їх вини їм може бути призначене покарання до 12 років позбавлення волі. Разом з цим, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Таким чином, висновки суду, що встановлені при обранні запобіжного заходу обставини та ризики не зменшились, і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом продовження тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, з урахуванням також неможливості винесення вироку у справі до спливу терміну тримання під вартою, підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами та зроблені з належним дотриманням вимог процесуального законодавства, а доводи апеляційних скарг захисника про незаконність та необгрунтованість ухвали суду апеляційний суд вважає безпідставними.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про осіб обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи ж апеляцій про те, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, а також про неврахування судом даних про осіб обвинувачених, зазначені ним в апеляційних скаргах, на думку колегії суддів необґрунтовані, оскільки вказані факти були взяті до уваги судом в сукупності з іншими доказами по справі та їм було надано належної оцінки, а тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , й покарання за які може бути призначено дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства, в цьому випадку зможе попередити встановлені суддею ризики.
Доводи захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі обвинувачених, які викладені в апеляційних скаргах, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У своєму рішенні суд також розглядав можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та належним чином аргументував, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому доводи апеляційних скарг захисника з цього приводу не заслуговують на увагу.
Отже, будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції закону від 05.04.2001р.), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4