ВИРОК
Іменем України

12.10.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село, Пустомитівського району, Львівської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
- Сихівським районним судом м. Львова, 18 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 та ст. 71 ККУкраїни до 5років 1 місяця позбавлення волі;

- Личаківським районним судом м.Львова 16 березня 2021 року за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, з врахуванням вироку Сихівського районного суду м.Львова від 18.09.2020р.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинувачено ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 05 лютого 2020 року, близько 15 години, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в торговому залі магазину «Свій маркет» ТОВ «Рітейл Україна», що по вул. Наукова, 16 у м. Львові, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із одного з стелажів магазину товарно-матеріальні цінності, які перебувають на балансі ТОВ «Рітейл Україна», а саме: пляшку алкогольного напою - лікеру «Бейліс 17%», ємністю 0,5л. у кількості 1 штука, вартістю 356 грн.94 коп., після чого з метою приховування крадіжки, заховав викрадене майно в праву кишеню куртки. Не маючи наміру розраховуватися за вказані речі, ОСОБА_3 з викраденим майном пройшов повз касу розрахунку за товар, при цьому, не оплативши вартості вищевказаного майна, та маючи реальну можливість ним розпорядитися, покинув приміщення вказаного магазину, чим спричинив ТОВ «Рітейл Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 356,94 грн.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки за згодою учасників процесу дослідження таких визнано недоцільним. У суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів - матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, просив суворо не карати, надати пояснення не бажав.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, із застосування ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання, враховуючи вирок Личаківського районного суду м.Львова, судові витрати покласти на обвинуваченого.
Захисник просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання.
Представник потерпілого ТзОВ «Рітейл Україна» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю, про що свідчить визнання вини обвинуваченим, та матеріали кримінального провадження, які відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом не досліджувались, оскільки за згодою учасників процесу дослідження таких визнано недоцільним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України , оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлені.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває, згідно з характеристикою з місця проживання характеризується задовільно, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку представника потерпілого, який в письмовій заяві зазначив, щодо вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду. У зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції частини другої статті 185 КК України у виді позбавлення волі, яке , на думку суду, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16 березня 2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2-ох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Сихівського районного суду м.Львова від 18.09.2020р., за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді 5 п`яти років і одного місяця позбавлення волі.
Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18.09.2020р., який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
А тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, необхідно призначити остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, враховуючи вирок Личаківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року.

Цивільного позову у справі не заявлено.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, КПК України, - суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Личаківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021р., яким враховано вирок Сихівського районного суду м.Львова від 18.09.2020р., за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 23 червня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-портретних експертиз № 12/25 від 20 травня 2020 року, № 12/26 від 29 травня 2020 року та № 12/27 від 02 червня 2020 року у розмірі 19614 (дев`ятнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень.
Речовий доказ: CD-R диск, на якому міститься відеоспостереження з магазину «Свій маркет» ТОВ «Рітейл Україна», що по вул. Наукова, 16 у м. Львові, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копіїї вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1