Справа № 939/2367/21
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001436 від 19 липня 2021 року, про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигалки Бородянського району Київської області, громадянина України, одруженого, який має малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 19 липня 2021 року близько 15 години, разом із ОСОБА_6 розпивав спиртні напої в будинку АДРЕСА_1 . під час розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, взяв у ліву руку ніж та, умисно і цілеспрямовано наніс ним один удар у праву частину грудної клітки ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням внутрішніх органів (легені, середостіння, серцевої сорочки, аорти) і супроводжувалася масивною внутрішньою крововтратою, внаслідок чого ОСОБА_6 помер на місці події.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2021 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області строк дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 продовжено до 19 жовтня 2021 року.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 грудня 2021 року.

20 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення і, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, матиме змогу впливати будь-якими методами, у тому числі й залякуванням на свідків та потерпілу з метою надання ними неправдивих показів, оскільки вони ще не допитані в судовому засіданні та проживають з обвинуваченим в одному населеному пункті, а потерпіла його донька, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Вислухавши думки обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які проти клопотання не заперечували, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який постійної роботи і джерела доходів не має, свідчать про наявність ризиків, що він,перебуваючи на волі,може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в межах 60 діб.

Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 07 лютого 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_7