Справа № 305/1105/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/956/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 серпня 2020 року.

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, українця, не працюючого, неодруженого, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень).
Постановлено речовий доказ 5 таблеток жовто-зеленого кольору, які у своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), загальною масою в перерахунку на МДМА основу 0,5275 г, після набрання вироком законної сили, знищити.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1307 гривень 60 копійок витрат за проведення експертизи.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
26 червня 2020 року ОСОБА_7 у місті Яремча Івано-Франківської області, діючи умисно, незаконно, з метою власного споживання та без мети збуту, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи 5 таблеток жовто-зеленого кольору, які у своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), загальною масою в перерахунку на МДМА основу 0,5275г, які у власному автомобілі марки "Нісан Тііда" з реєстраційним номером НОМЕР_1 незаконно перевіз до міста Рахів Закарпатської області та в подальшому незаконно зберігав при собі в указаному автомобілі до 15 ї години того ж дня, коли був зупинений працівниками поліції по вулиці Миру біля готелю "Оленка", де вказані вище таблетки у нього були виявлено та вилучено.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що вирок у частині призначення покарання є незаконним та підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що станом на час ухвалення вироку дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України караються штрафом від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів громадян мінімумів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Таким чином, мало місце часткове пом`якшення відповідальності, оскільки із санкції статті виключено покарання у виді позбавлення волі, та часткове посилення відповідальності, оскільки суттєво збільшено розмір штрафу та максимальний термін обмеження волі. За таких обставин, призначене судом покарання виходить за межі, визначені законом України про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення проступку. Разом із тим, у порушення вимог ст. 337 КПК України, якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею, суд визнав ОСОБА_7 винним у незаконних діях (придбання, зберігання) із психотропними речовинами або їх аналогами, у той час як останній обвинувачувався у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні психотропних речовин. Просить вирок змінити, виключити з обвинувачення ОСОБА_7 незаконні дії з аналогами психотропних речовин, натомість включити перевезення психотропних речовин, виключити посилання суду на обставину, яка пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину, зазначивши її як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції до 01.07.2020) у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від нього не надходило; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого і тому його явка не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, а також вид призначеного йому покарання, зокрема штраф, - сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на приписи ст. 404 КПК України, не перевіряється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковані правильно.

Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також бере до уваги те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, врахувавши думку учасників судового розгляду, зокрема подане прокурором клопотання та заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, приписи ст. 302 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Тому, вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, що призвело до призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною частиною закону України про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінально-карного діяння, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а відповідно до частини другої цієї статті кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України у редакції Закону України № 2617- VIІ від 22.11.2018, незаконне придбання та зберігання психотропних речовин - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 інкриміновано діяння, яке, відповідно до Закону України № 2617- IІ від 22.11.2018, що набрав чинності з 01.07.2020, віднесені до кримінальних проступків, оскільки за його вчинення передбачено покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частини другої цієї статті, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а відповідно до частини третьої цієї статті, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України, у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI, вчинене діяння, що передбачене цією нормою матеріального закону, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Системний аналіз указаної вище норми КК України у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI та у редакції Закону України № 2617- VIІ від 22.11.2018, свідчить про те, що Законом України № 2617- VIІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 посилена кримінальна відповідальність покарання у виді штрафу передбачено у розмірах, які є значно вищими, від передбачених у попередній редакції Закону й одночасно пом`якшена виключено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 інкриміновано діяння, скоєне 26.06.2020, - час чинності частини першої статті 309 КК України у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI.

З резолютивної частини вироку вбачається, що за ч. 1 ст. 309 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вищевказане свідчить про те, що суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень ) за діяння вчинені до 01.07.2020 час дії частини першої статті 309 КК України у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI, погіршив його становище, що суперечить положенням ч. 3 ст. 5 КК України, не взявши до уваги те, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень ) за діяння вчинені до 01.07.2020 час дії частини першої статті 309 КК України у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI, підлягає пом`якшенню з призначенням покарання, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI, тому доводи апеляційної скарги про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону, що діяв на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене, вирок суду першої інстанції підлягає до зміни, з пом`якшенням розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу з 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим не погіршується становище обвинуваченого.

Саме таке покарання, із урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, відомостей про особу обвинуваченого є молодим за віком, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, - на переконання апеляційного суду відповідає як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_7 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що у порушення вимог ст. 337 КПК України, якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у незаконних діях (придбання, зберігання) із психотропними речовинами або їх аналогами, у той час як останній обвинувачувався лише у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні психотропних речовин. З огляду на наведене, беручи до уваги те, що, визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні діянь з аналогами психотропних речовин, суд першої інстанції погіршив його становище, колегія суддів вважає, за необхідне з мотивувальної частини вироку виключити посилання на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ознакою незаконне придбання та зберігання аналогів психотропних речовин.

При оцінці доводів апеляційної скарги про зміну вироку та про включення до обвинувачення ОСОБА_7 перевезення психотропних речовин, колегія суддів зазначає, що прокурор у цій частині припустився суперечності, оскільки визнання особи винуватою за тією чи іншою кваліфікуючою ознакою може мати місце лише за вироком суду, що апелянт не просить ухвалити у справі новий вирок. Тому, доводи апеляційної скарги у цій частині відхиляються.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не впливають на законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадженні судового рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів не вбачає.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до зміни, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 серпня 2020 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_7 змінити : пом`якшити призначене за ч. 1 ст. 309 КК України у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI, обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, визначивши таке у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят ) гривень.

Із мотивувальної частини цього вироку виключити посилання на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ознакою незаконне придбання, зберігання аналогів психотропних речовин.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: