печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000749,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 , яка подана в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000749.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За нормами КПК вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п.18 ч.1 ст. 3, ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України). З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі скарг, поданих в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

У даному випадку не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20-22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК України) та не регламентує діяльність слідчого судді.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини.

Як вбачається зі оскаржуваної постанови вона винесена слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, що відноситься до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Відтак, оскільки орган досудового розслідування, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000749 відноситься до меж територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва слід керуватись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України та повернути скаргу ОСОБА_5 .

Керуючись ст.7, 22, 26, 304, КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000749 повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1