Справа № 206/370/22
Провадження № 1-кп/206/85/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2022 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження № 0000002 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омська Російської Федерації, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого , неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей 2007 та 2017 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 12.01.2022, близько о 02 год. 30 хв., спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 , керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у сховище, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, на легковому автомобілі ФОРД ЕСКОРД, державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_4 , під керуванням ОСОБА_5 приїхали до охоронюваної території структурного підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Рибальська, 12, де перелізли через паркан на закриту охоронювану територію та пройшли до майданчику, де проводиться різка електровозів та побачили елементи металобрухту, після чого у них виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна металобрухту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.01.2022, в період часу з 02.30 год. по 06.15 год., діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно оговореного розподілу злочинних дій, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони діють таємно, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 перенесли металобрухт в кількості 493 кг до паркану охоронюваної території структурного підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол». Потім ОСОБА_5 переліз через паркан, після чого ОСОБА_4 почав перекидати металобрухт через паркан, а ОСОБА_5 завантажував даний металобрухт у кузов легкового автомобілю марки ФОРД ЕСКОРТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв поруч з територією структурного підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол». В цей час їх було виявлено співробітником воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», у зв`язку з чим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме: 493 кілограми металобрухту, який належить структурному підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/1680-ТВ від 21.01.2022 за ціною металобрухту виду 501 масою 493 кілограми станом на 12.01.2022 могла складати 3155 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 12.01.2022 року в нічний час разом із ОСОБА_4 хотів здійснити з території депо крадіжку металобрухту, однак був викритий співробітниками охорони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 12.01.2022 року в нічний час разом із ОСОБА_5 хотів здійснити з території депо крадіжку металобрухту, однак був викритий співробітниками охорони.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності. Не заперечував проти проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст.349 КПК України

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні злочину, та заявою представника потерпілого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_5 , ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з прокиненням у сховище.

Обвинувачені на момент вчинення кожним інкримінованого їм кримінального правопорушення досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-якими психічними захворюванням чи тимчасовими розладами психічної діяльності на той час не страждали, не страждають на такі і в теперішній час, поводяться адекватно. Тому суд визнає їх осудними та відповідальними за скоєне.

При призначенні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 покарання суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачені повністю визнали свою вину, конкретні обставини кримінального провадження, відношення обвинувачених до скоєного розкаяння у вчиненому, ступінь здійснення ними злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин у вигляді замаху на вчинення діяння не було доведено до кінця.

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2017 року народження.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинувачених відсутні.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самих обвинувачених до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_5 , ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на них обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Призначаючи такий вид покарання обвинуваченим, суд виходив з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ст.50 КПК України).

Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь експертної установи підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт на вилучений 12 січня 2022 року автомобіль марки Форд Ескорт, номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску, колір червоний, що перебував в користуванні ОСОБА_4 та зареєстрований за ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та комплект ключів від цього автомобіля; металобрухт 501 виду, вагою 493 кг., що був накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року.

Речові докази:

- металобрухт 501 виду в кількості 493 кг. вважати повернутим власнику структурному підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»;

-автомобіль марки Форд Ескорт, номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску, колір червоний, що перебував в користуванні ОСОБА_4 та зареєстрований за ОСОБА_6 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та комплект ключів від цього автомобіля повернути користувачу ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 21.01.2022 №СЕ-19/104-22/1680-ТВ у розмірі 686,48 грн., з кожного по 343,24 грн.

Вирок згідно зі статтями 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку,після його проголошення,негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1