УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про встановлення процесуального строку,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 про встановлення процесуального строку, у кримінальному провадженні №0008151.

Скарга обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.08.2019 в рамках кримінального провадження №0008151 від 15.08.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Tesla Model S». Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04. 2021 скасовано арешт на зазначений авомобіль, однак на неодноразові звернення скаржника до слідчого та органів прокуратури відомості про розшук автомобіля не були видалені з ІП «Гарпун».

У скарзі зазначається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0008151 від 15.08.2019 слідчим було винесено постанову, відповідно до якої відомості про вищевказаний автомобіль було внесено до ПП «Гарпун» ІПНП за категорією «розшук ТЗ у зв`язку із незаконним заволодінням».

Тобто, незважаючи на те, що слідчому відомо де перебуває автомобіль його розшук чи вилучення ніхто не здійснює, в той же час слідчий відмовляє у видалені відомостей про розшук автомобіля, що позбавляє скаржника права користуватись, розпоряджатися та володіти своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, із посиланням на ч. 2 ст. 113, ч.ч. 1,2 ст. 114 КПК України, просить слідчого суддю:

- встановити слічому Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008151 строк один місяць, з моменту отримання органом досудового розслідування, ували суду, для вчинення процесуальної дії, а саме винесення постанови припинення розшуку та видалення з офіційних баз розшуку автомобілів відомості по розшук вищезазначеного автомобіля.

Дослідивши зазначену скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні п. 19 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді в кримінальному провадженні визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Так, як вбачається скаржник звернувся до суду зі скаргою. Порядок звернення до суду зі скаргою, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачено главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Про те, що закріплений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом оскарження до слідчого судді, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №807/1456/17.

Слід зазначити, що зі скарги та доданих до неї документів, не вбачається, що ОСОБА_2 є стороною даного кримінального провадження та має процесуальний статус.

При цьому, зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що ним фактично оскаржується невконання судового рішення (скасування арешту), тому просить встановити слідчому Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008151, строк один місяць, з моменту отримання органом досудового розслідування, ували суду, для вчинення процесуальної дії, а саме винесення постанови припинення розшуку та видалення з офіційних баз розшуку автомобілів відомості по розшук вищезазначеного автомобіля.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Виходячи з наведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, вимога зазначена в скарзі, не є рішеннями, діями чи бездіяльністю слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку Глави 26 КПК України, тобто не є предметом оскарження до слідчого судді, у зв`язку з чим у слідчого судді відсутні повноваження розглядати подану скаргу.

Про цей висновок також свідчить лист заступника начальника управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , з якого вбачається, що припинення розшуку ТЗ можливо лише на підставі постанови слідчого, який здійснює процесуальні дії у кримінальному провадженні, а також те, що для припинення арешту на транспортний засіб необхідно звернутися до Головного чи регіональних сервісних центрів МВС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана на бездіяльність слідчого, що, виходячи з КПК України, не підлягає оскарженню до слідчого судді, у зв`язку з чим у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, стст. 1, 9, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про встановлення процесуального строку - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1