Провадження №1-кп/523/172/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0004866 від 22.09.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2017р., в період часу з 22год. 30хв. по 23год. 00хв., ОСОБА_9 знаходячись за місцем свого проживання - квартира АДРЕСА_2 , та проживав разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_10 , 1949 року народження, яка в свою чергу з 20.02.2016р. по 02.03.2017р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1, а в подальшому її було переведено в Одеську обласну психіатричну лікарню

№2. Далі, ОСОБА_11 зайшов до кімнати матері, де у нього з останньою виник словесний конфлікт, внаслідок чого, у нього на ґрунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , виник умисел, направлений на нанесення їй тілесних ушкоджень. В ході реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_11 діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, підійшов до матері, яка знаходилась на ліжку, та наніс їй не менше одного удару кулаком по обличчю, внаслідок чого, вона впала на підлогу. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_11 наніс приблизно 5-6 ударів ногами в область тулубу ОСОБА_10 , в результаті чого, спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритих множинних переломів лівих та правих ребер, що в подальшому- 10.10.2017р. спричинили смерть потерпілої. Згідно висновку судмедекспертизи у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

-закритої травми грудної клітки, а саме: крововиливу у м`які тканини спини, повних поперечних переломів 5-9-го лівих ребер по середньоключичній лінії, повних поперечних переломів 5-10-го правих ребер по передній похвовій лінії, повних поперечних переломів 6,7-го правих ребер по задній пахвовій лінії, повного поперечного перелому 9-го правого ребра між лопатковою і колохребцевою лініями, повних поперечних переломів 8, 10-12-го правих ребер по лопатковій лінії, повних поперечних переломів 8-12-го правих ребер по колохребцевій лінії, розривів пристінкової плеври в проекції переломів всіх правих ребер (окрім 5-10 правих ребер по передній пахвовій лінії), крововиливів під пристінкову плевру в проекції вищевказаних переломів ребер та анатомічних ліній; синця верхньої та нижньої повік правого ока, по одному синцю в ділянках обох колінних суглобів, крововиливи в м`які тканини правої лобово-скроневої ділянки.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки оцінюються в комплексі та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; смерть ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у неї закритою травмою грудної клітки у вигляді двобічних переломів ребер з розривами пристінкової плеври правої плевральної порожнини; безпосередньою причиною смерті став шок.

В судовому засіданні, ОСОБА_11 визнав вину у скоєнні вищевказаного злочину та пояснив суду, що 08.09.2017р., зранку, перед виходом на роботу, зробив прибирання у квартирі, при цьому, мама ОСОБА_10 залишилась вдома. В той же день, приблизно о 21г. 00хв., повернувшись додому, він побачив безлад, який його розлютив, внаслідок чого, він завдав матері декілька ударів руками, а саме, відкритою долонею по обличчю та ногами по тулубу та голові, одразу ж зрозумів, що скоїв, вибачився перед матір`ю та спитав, чим може їй допомогти, на що вона відповіла, що хоче спати. В подальшому, через декілька днів, днем, обвинувачений накормив мати, оскільки останній самій було важко це зробити та пішов на роботу, повернувшись ввечері додому, побачив, що мати не рухається і не подає ознак життя, про що, ОСОБА_11 одразу повідомив тітку.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість останнього підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що її сестра - ОСОБА_10 страждала на психічний розлад і лікувалась в медичних закладах. Окрім того, потерпіла додала, що ОСОБА_12 на протязі 6 років доглядав за сестрою, оскільки у неї був зламаний таз внаслідок ДТП і без сторонньої допомоги вона обійтись не могла, а саме готував їжу, прибирав у оселі, мив мати. В подальшому, сестра знов потрапила до медичного закладу, ОСОБА_13 забрав її додому та продовжив доглядати. 10.09.2017р., приблизно о 22год. 00хв., їй телефон зателефонував ОСОБА_13 та повідомив про смерть сестри, коли свідок приїхала к ним в квартиру, побачила, що ОСОБА_10 лежить на підлозі без ознак життя, при цьому, племінник розповів їй, що декілька днів тому побив свою матір, в чому розкаюється. Окрім того, ОСОБА_7 показала суду, що раніше, до 10.09.2017р., коли приходила до своєї сестри ОСОБА_14 , бачила у останньої синці, при цьому зазначила, що сестра була ініціатором неодноразових конфліктів між нею та сином;

- витягом ЄРДР, відповідно до якого, до останнього внесені відомості щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , від яких настала смерть останньої (на 1арк.);

- протоколом огляду трупа від 10.08.2017р. та фото-таблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є труп ОСОБА_10 з наявними ознаками тілесних ушкоджень, та який розташований в АДРЕСА_1 (на 2арк.);

- протоколом огляду місця події від 22.09.2017р. та фото-таблицею до нього, згідно якого, об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_2 , вхідний замок двері якої не має видимих пошкоджень (на 9арк.);

- заявою ОСОБА_9 від 22.09.2017р., згідно якої, останній пояснив про обставини скоєного злочину відносно своєї матері - ОСОБА_10 (на 1арк);

- висновками експерта №1149-2992/17 і №1032-2992/17 від 26.10.2017р. та відповідно від 10.10.2017р., згідно яких, у трупа ОСОБА_10 виявлені ушкодження у вигляді:

а)закритої травми грудної клітки: крововиливу у м`які тканини спини, повних поперечних переломів 5-9-го лівих ребер по середньоключичній лінії, повних поперечних переломів 5-10-го правих ребер по передній пахвовій лінії, повних поперечних переломів 6,7-го правих ребер по задній пахвовій лінії, повного поперечного перелому 9-го правого ребра між лопатковою і колохребцевою лініями, повних поперечних переломів 8, 10-12-го правих ребер по лопатковій лінії, повних поперечних переломів 8-12-го правих ребер по колохребцевій лінії, розривів пристінкової плеври в проекції переломів всіх правих ребер (окрім 5-10 правих ребер по передній пахвовій лінії), крововиливів під пристінкову плевру в проекції вищевказаних переломів ребер та анатомічних ліній; б)синця верхньої та нижньої повік правого ока, по одному синцю в ділянках обох колінних суглобів, крововиливи в м`які тканини правої лобово-скроневої ділянки. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки оцінюються в комплексі та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у неї закритою травмою грудної клітки у вигляді двобічних переломів ребер з розривами пристінкової плеври правої плевральної порожнини. Безпосередньою причиною смерті став шок (на 10арк.);

- висновком експерта №943-Т від 19.10.2017р., відповідно до якого, на деталях циліндрового механізму замка, вилученого під час огляду місця події, сліди впливу стороннього предмету відсутні (на 4арк.);

- протоколом огляду речових доказів та наступною постановою про визнання і прилучення речових доказів від 26.10.2017р., згідно яких, об`єктом огляду є циліндровий механізм накладного замка дверей, який долучено до матеріалів кримінального провадження (на 4арк.);

- матеріалами, які характеризують Сікала як особу, яка схильна до застосування насильства до оточуючих (на 65арк.);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2017р., згідно якого, ОСОБА_11 показав та пояснив при цьому, за яких обставин скоїв кримінальне правопорушення відносно своєї матері ОСОБА_10 (на 3арк);

- висновком експертів №480 від 15.11.2017р., згідно якого, ОСОБА_11 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, на хронічний психічний розлад, недоумство, інший, в тому числі тимчасовий розлад психічної діяльності, не страждав, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (на 6арк.).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_11 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_11 є особою, згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, не одруженого, дітей на утримані не маючого, офіційно працюючого, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше перебував на лікуванні в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_11 , який є особою, згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, не одруженого, дітей на утримані не маючого, офіційно працюючого, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше перебував на лікуванні в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи та приймаючи до уваги думку потерпілої, яка просить призначити мінімальне покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст.121 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про

громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 .

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.127-129, 370, 373-374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_9 обрати у вигляді особистого зобов`язання, після чого, змінити на тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Виконання вироку в цій частині покласти на ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області. Строк відбуття покарання рахувати з моменту його взяття під варту.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 494,35грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_9 в повному обсязі на користь держави.

Речові докази: циліндровий механізм накладного замка дверей - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1