Справа № 472/438/21
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000187 від 21 квітня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ; захисника ОСОБА_6 ; потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 20.04.2021 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи по вулиці поруч із домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту з наглядно знайомою місцевою мешканкою ОСОБА_7 , вирішив спричинити останній тілесні ушкодження невизначеного ступеню тяжкості, шляхом нанесення ударів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли в ході конфлікту, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаком руки наніс ОСОБА_7 не менше двох ударів в область обличчя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи з крововиливом в ділянці правого ока, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 20.04.2021 року разом із співмешканкою ОСОБА_9 прийшли до її матері, щоб допомогти по господарству. Після того, як вони завершили поратися по господарству, сіли за стіл та почали вечеряти і розпивати спиртні напої. Через деякий проміжок часу вони почули, що на вулиці ОСОБА_10 кличе ОСОБА_11 , який теж сидів за столом. Співмешканки мати почала кликати ОСОБА_12 в будинок, зайшовши до будинку через декілька хвилин ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вийшли на вулицю та почали лаятися. Обвинувачений вийшов на вулиці та побачив, що потерпіла і ОСОБА_13 б`ються, почав їх розбороняти, однак вони не припиняли битися, після чого він вдарив ладонею ОСОБА_10 по обличчю. Після чого потерпіла вийшла на вулицю і почала ображати ОСОБА_13 словами брутальної лайки. ОСОБА_13 вийшла на вулицю і почала знову битися з ОСОБА_12 . Обвинувачений знову вийшов на вулицю і почав їх розбороняти, однак ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не припиняли свої дії, після чого обвинувачений вдарив кулаком по голові потерпілу ОСОБА_12 , в результаті удару остання впала. Піднявши ОСОБА_13 з землі до обвинуваченого підійшов його батько і вдарив його по обличчю на що він у відповідь вдарив батька, в результаті удару останній впав на землю. Після бійки ОСОБА_11 і обвинувачений взяли батька під руки і занесли його до будинку. Телефон ОСОБА_10 він не брав. Окрім того, додав, що цивільний позов потерпілої визнає частково, а саме матеріальну шкоду визнає повністю в розмірі 2750,20 грн., моральну шкоду визнав частково в розмірі 2000 грн.
Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 20.04.2021 р. вона разом з чоловіком йшли в гості до племінниці. По дорозі вони зустріли племінника ОСОБА_11 та потерпіла почала його запитувати коли він віддасть борг. В цей час ОСОБА_13 співмешканка обвинуваченого почала кликати її до будинку, однак потерпіла не пішла. ОСОБА_13 зайшовши до будинку сказала, що ОСОБА_12 разом із своїм співмешканцем вважають її за повію. В цей час виходить ОСОБА_14 із будинку і вдарив її по обличчю. Потерпіла почала тікати, однак ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 наздогнали її і почали бити. Співмешканець ОСОБА_12 був у дворі, почувши крики ОСОБА_12 він вибіг з двору, однак ОСОБА_14 і його вдарив, після чого він втратив свідомість. Куртка потерпілої в кишені якої був телефон залишилася в обвинуваченого. Після всіх подій потерпіла ходила шукала телефон однак не знайшла.
Представник потерпілого ОСОБА_8 підтримав думку потерпілої, просив цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина доведена і підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні:

- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 20.04.2021 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_7 повідомила про обставини події, а саме: 20.04.2021 р. о 21:00 год. знаходячись по вул.. Лесі Українки в ході конфлікту їй було спричинено тілесні ушкодження.

- Довідкою Веселинівської районної лікарні від 21.04.2021 р. видана Веселинівському ВП в тім, що доставлена в ЦРЛ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканка с. Покровка з переломом нижньої щелепи, гематома в ділянці ока справа, струс головного мозку.

- Медичною картою стаціонарного хворого №833/166 ОСОБА_7 , яка 21.04.2021 р. була госпіталізована до Веселинівської ЦРЛ з переломом нижньої щелепи та крововиливом правого ока.

- Виписним епікризом медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого за №3482/210 з якого вбачається, що ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно лицевої хірургії та хірургічної стоматології КНП «МОКЛ» МОР з діагнозом відкритий перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Супутні захворювання та ускладнення: ЗЧМТ та струс головного мозку.

- Постановою про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 від 28 квітня 2021 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000187 від 21.04.2021 року до проведення якої залучені експерти Вознесенського бюро СМЕ в Миколаївській області.

- Висновком експерта №210 від 22.05.2021 року, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце перелом нижньої щелепи з крововиливом в ділянці правого ока. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого (твердих) предмета (предметів) до госпіталізації в лікарню, куди поступила 21.04.2021 року біля 00 годин 31 хвилин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт ОСОБА_16 тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості по ознакам довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, не виключається вірогідність утворення їх внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду тупу поверхню ділянкою обличчя. На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок удару (ударів) руками, ногами. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, не виключається вірогідність утворення їх внаслідок однієї, двох травматичних дій.

- Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 10.06.2021 р., який розпочато о 14:10 год. та закінчено о 14:40 год. проведений в присутності двох понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Слідчим експериментом встановлено: з метою перевірки і уточнення відомостей, які носять значення для встановлення обставин кримінального правопорушення проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обставин, обставин події спричинення тілесних ушкоджень гр.. ОСОБА_7 20.04.2021 р. в с. Покровка Вознесенського району Миколаївської області. Місцем проведення слідчого експерименту є територія сектору поліцейської діяльності №1 Вознесенського РУП за адресою: вул.. Свободи,3, смт. Веселинове Вознесенського району Миколаївської області. Підозрюваному ОСОБА_3 було запропоновано розповісти та показати про події, які мали місце 20.04.2021 року о 21:00 год. в с. Покровка. Підозрюваний ОСОБА_3 погодився та пояснив, що 10.04.2021 р. о 21:00 год. він знаходився в АДРЕСА_3 , де в ході раптового конфлікту спричинив тілесні ушкодження місцевій мешканці ОСОБА_7 . Підозрюваний ОСОБА_3 показав механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 в присутності захисника та понятих показує, що під час нанесення удару він знаходився обличчям до потерпілої ОСОБА_7 на відстані приблизно 1 м. та кулаком правої руки наніс один два удари в область обличчя ОСОБА_7 , куди саме сказати не може. Після чого зі слів підозрюваного ОСОБА_3 конфлікт було вичерпано. Після демонстрації підозрюваним ОСОБА_3 факту спричинення тілесних ушкоджень слідчий експеримент було завершено.

- Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 08.06.2021 р., який розпочато о 15:10 год. та закінчено о 15:37 год. проведений в присутності двох понятих: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Слідчим експериментом встановлено: потерпілій ОСОБА_7 було запропоновано розповісти про події, що мали місце 20.04.2021 р. о 21:00 год. Потерпіла погодилася та пояснила, що 20.04.2021 р. у вечірній час вона перебувала по вул.. Лесі Українки с. Покровка Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_21 в ході раптового конфлікту спричинив їй тілесні ушкодження. Знаходячись по вул.. Лесі Українки, с. Покровка в присутності понятих потерпіла ОСОБА_10 пояснила та показала, що 20.04.2021 р. вона перебувала о 21:00 год. по цій же вулиці та в ході конфлікту мешканець с. Новий Городок Вознесенського району ОСОБА_22 підійшовши до неї почав кулаком правої руки наносити удари по обличчю. Зі слів ОСОБА_23 . ОСОБА_22 наніс їй приблизно 5-6 ударів в область правого ока, голови та щелепи. Потерпіла ОСОБА_10 продемонструвала як саме (механізм нанесення) ОСОБА_22 заподіяв їй тілесні ушкодження в область обличчя. Після цього потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що між нею та ОСОБА_22 конфлікт було завершено та вона пішла до домоволодіння своєї племінниці ОСОБА_24 . Після демонстрації спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 слідчий експеримент було завершено.

- Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 08.06.2021 р., який розпочато о 16:00 год. та закінчено о 16:35 год. проведений в присутності двох понятих: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Слідчим експериментом встановлено: свідку ОСОБА_25 було запропоновано розповісти та показати про подію, яка мала місце 20.04.2021 р. о 21:00 год. по вул. Лесі Українки, с. Покровка поруч із її домоволодінням. Свідок погодилась та пояснила, що 20.04.21 р. о 21:00 год., знаходячись по вул.. Лесі Українки в с. Покровка виник конфлікт між її тіткою ОСОБА_10 та мешканцем с. Новий Городок, Вознесенського району ОСОБА_22 , в ході якого, останній спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_23 . Знаходячись на місці події свідок ОСОБА_26 вказала на місце розташування учасників конфлікту, після чого показала як саме кулаком правої руки ОСОБА_22 наніс декілька ударів в область обличчя ОСОБА_10 (приблизно 4-5 удари), а саме в область голови та щелепи. Після цього зі слів ОСОБА_25 вона забрала потерпілу на територію власного домоволодіння та конфлікт було завершено. Після демонстрації спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 з показів свідка ОСОБА_27 проведення слідчого експерименту було завершено.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що неможливо брати до уваги медичну документацію, так як зазначена документація була надана слідчому самою потерпілою ОСОБА_7 , а не на підставі ухвали слідчого судді, а тому медична документація - є недопустимим доказом.

З даної обставини суд зазначає, що потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди його здоров`ю, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для з`ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК України належить до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною карткою. Якщо потерпілий не згоден надати наявні в його розпорядженні необхідні документи, слідчий для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них звертається до суду за правилами глави 15 розділу ІІ КПК України.

Аналогічна позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 18.06.2020 року у справі №740/2536/17; від 18.02.2020 року у справі №344/4693/15-к; від 13.10.2020 року у справі №185/1230/18.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, враховуючи обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого злочину, а також дані про особу обвинуваченого.

Згідно характеристики ОСОБА_3 , останній характеризується посередньо.
Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, - відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання передбачена ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває і не перебував.
Відповідно до характеристики на обвинуваченого ОСОБА_3 №05-03/1556 від 04.06.2021 р., виданою секретарем виконкому ОСОБА_28 , гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_2 , на засіданні адміністративної комісії при виконкому комітеті Веселинівської селищної ради до адміністративної відповідальності не притягувався. Скарг і заяв до Веселинівської селищної ради від сусідів та жителів селища не надходило.
Відповідно до характеристики № 803-06-2021 від 02.06.2021 року, виданої Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до досудової доповіді Веселинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Враховуючи викладене Веселинівський РС вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.
З урахуванням наведеного суд вважає за можливе виправлення засудженого без застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі, виправних робіт, та можливо застосувати відносно нього покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

В кримінальному проваджені заявлено цивільний позов, згідно з яким потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 2750,20 гривень. В обґрунтування позовних вимог потерпіла вказала, що їй було заподіяно матеріальні збитки у розмірі 2750,20 грн., які полягають у понесених витратах на лікування, що підтверджується Фіскальними чеками Аптечного пункту №2 Аптеки №142 ПКВО «Фармація» від 24.04.2021 р., 26.04.2021 р., 28.04.2021 р., 29.04.2021 р., Фіскальними чеками аптечного пункту по вул.. Київська,1, м. Миколаєва від 24.04.2021р., 25.04.2021 р., 25.04.2021 р., 27.04.2021 р., 27.04.2021 р., 29.04.2021 р., Фіскальним чеком Аптеки №14 ТОВ «Фарматоп» від 25.04.2021 р., Фіскальним чеком аптеки №41 ТОВ «І.К.ВЕЛ» від 24.05.2021 р., Квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 25.04.2021 р. Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно фізичної шкоди у вигляді перелому нижньої щелепи з крововиливом в ділянці правого ока, потерпіла ОСОБА_7 для поновлення свого особистого немайнового права на життя, понесла витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування здоров`я у розмірі 2750,20 грн., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_3 у повному обсязі.

Також в позові зазначено, що окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно небезпечними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілої: щоденні думки, переживання та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога; важкість виконання повсякденних обов`язків, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, головні болі, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, потерпілій була завдана моральна шкода яка полягла у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження звичайного повсякденного життя та інших негативних явищах.

Таким чином, внаслідок суспільно небезпечних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань останньої, характеру її немайнових втрат, потерпіла оцінює в 50 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 надала суду розписку, згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 частково відшкодував матеріальну шкоду в розмірі 500 гривень. Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що обвинувачений частково відшкодував їй матеріальні збитки в розмірі 500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судових дебатах цивільний позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду визнав повністю в розмірі 2750,20 грн, моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує стосовно розміру матеріальної шкоди, а тому суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 2250,20 грн.

Стосовно вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілій моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілої (цивільного позивача), суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілій ОСОБА_7 , завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 гривень, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_7 , і яка на думку суду, буде справедливою для всіх сторін та достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпіла отримала внаслідок вчинення злочину.

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань потерпілої внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , суд вважає можливим стягнути з останнього на користь потерпілої у відшкодування моральної шкоди 25000 грн.
У кримінальному проваджені судових витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст.100, 326, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу - не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , моральну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 25000 (дванадцять п`ять тисяч) гривень та матеріальну шкоду в розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 20 (двадцять) копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1