Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 березня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2022 року, якою обрано ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, п.4 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000152,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора та обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 28 квітня 2022 року.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Мотивував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування цих вимог вона зазначила, що сторона обвинувачення не довела необхідність застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зокрема вказала, що відсутні докази, що ОСОБА_5 має на меті переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків.
Також на думку захисника, оголошена ОСОБА_5 підозра не є обґрунтованою і сторона захисту не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_5 за п.4 ч.2 ст.115 КК України, адже органом досудового розслідування не надано оцінки показанням обвинуваченого та свідків і відсутні докази мотиву вчинення даного злочину.
Апелянт зазначила, що її підзахисному 70 років і йому вже не може бути призначено довічне позбавлення волі, а перебування обвинуваченого протягом шести місяців у слідчому ізоляторі негативно відобразилось на стані здоров`я у нього було виявлено гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, однак він не має змоги отримувати належну медичну допомогу.
Також захисник покликалась на те, що ОСОБА_5 , має міцні соціальні зв`язки - у нього велика родина та на утриманні матір, 1932 року народження, діти та онуки, а також він має постійне джерело доходів (пенсію) і раніше не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвокат ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про відсутність підстав для зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно припису ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як передбачено ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, Рівненським міським судом Рівненської області здійснюється розгляд по суті кримінального провадження №0000152 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про обрання (продовження) обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу свідків у даному кримінальному провадженні. Оскарженим судовим рішенням вказане клопотання прокурора задоволено.
Перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд погоджується з тим, що заявлені стороною обвинувачення ризики на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Зокрема, санкцією статті інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або у виді довічного позбавлення волі. При цьому, обвинуваченому достеменно відомо місце проживання як потерпілої, так і свідків у кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що сторона захисту в апеляційній скарзі, зокрема, вказує на необґрунтованість оголошеної обвинуваченому підозри, тобто на даний час ОСОБА_5 фактично не визнає своєї вини в інкримінованому йому злочині, то на думку колегії суддів, обвинувачений може вчинити дії для переховування від суду чи незаконного впливу на потерпілу і свідків, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.
Стосовно правильності кваліфікації органом досудового розслідування дій ОСОБА_5 , то колегія суддів зауважує, що вказане питання є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті.
За наведених обставин та зважаючи на встановлені ризики, які не зменшились і продовжують існувати, колегія суддів вважає, що на даний час саме запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти цим ризикам, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2022 року, якою обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3