Справа № 303/5474/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/173/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

24 лютого 2022 року. Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу від обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України,

встановив:

оскарженим вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 03 грудня 2021 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001271.

Даною угодою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 296, частиною 2 статі 162 КК України та призначено покарання за частиною 1 статті 263 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі; за частиною 2 статті 162 КК України - 2(трьох) років позбавлення волі; за частиною 2 статті 296 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України Туряницю ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покладено на Туряницю ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На даний вирок від обвинуваченого ОСОБА_3 було подано до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівській міськрайонний суд Львівської області апеляційну скаргу.

28.01.2022 року Закапатський апеляційний суд звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного суду про направлення матеріалів провадження відносно ОСОБА_4 до іншого суду апеляційної інстанції.

Подання було мотивовано тим, що неможливо утворити склад суду для розгляду апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки усі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Закарпатського апеляційного суду не можуть брати участь у розгляді справи з підстав, передбачених ч. 1 ст. 76 КПК.

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду від 10.02.2022 року подання Закарпатського апеляційного суду було задоволено, а матеріали кримінального провадження (справа №303/5474/20) за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2021 року щодо нього, направлено для розгляду до Львівського апеляційного суду.

Дана кримінальна справа поступила в провадження Львівського апеляційного суду 21.02.2022 року.

Вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

В апеляційній скарзі апелянт просить вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області в частині призначення покарання ОСОБА_4 змінити: призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень 4 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 ККУ звільнити від відбуття покарання якщо протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нове кримінальне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 03.12.2021 року підписав угоду про визнання винуватості із прокурором, в який погодився на призначене йому судом першої інстанції на підставі цієї угоди покарання.

Згідно даної угоди, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надано письмову згоду прокурору на укладення такої угоди про визнання винуватості з обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнали свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у подальшому судовому провадженні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.162 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання підсудньому ОСОБА_3 у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.1, ч.3 п.2 ст.76 КК України: періодично з являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом першої інстанції ця угода була затверджена та роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки укладення такої угоди. Жодних заперечень з приводу цього сторона захисту не висловлювала.

Таким чином, в силу положень ч. 3 ст. 394 КПК України сторона захисту не вправі оскаржувати вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України, укладеного на підставі угоди про визнання винуватості, в частині призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_3 покарання.

Тому, згідно з положеннями п. 2 ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, така подана від обвинуваченого ОСОБА_3 , однак ним не підписана. В кінці апеляції лише зазначено « ОСОБА_9 захисник обвинуваченого», підпис якого теж відсутній. Окрім того до матеріалів справи не долучено документів на підтвердження того, чи дійсно захисник обвинуваченого ОСОБА_9 має повноваження здійснювати захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі вищенаведеного приходжу до висновку, що апеляційну скаргу, подану від обвинуваченого ОСОБА_3 слід повернути особі, яка її подала в силу вимог п. 2 ч.3 ст. 399 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 394, п. 2 ч.3 ст. 399 КПК України

постановив :

апеляційну скаргу від обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України повернути особі, яка її подала .

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_2