Справа № 939/2421/21
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2022 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001712 від 21 серпня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липівка Макарівського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 21 серпня 2021 року близько 01 години побачив в одній з кімнат будинку по АДРЕСА_3 свою дружину ОСОБА_6 , яка лежала в ліжку з ОСОБА_7 , в зв`язку з чим у нього на ґрунті ревнощів, які супроводжувались почуттям незадоволеності та злості виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 . Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, тримаючи в руці стамеску, яку приніс із собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, умисно і цілеспрямовано наніс нею ОСОБА_7 чотири удари в грудну клітку та живіт, де знаходяться життєво-важливі органи, чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, пошкодження шлунка, великого сальника, гемоперитонеум, проникаюче поранення грудної порожнини зліва, пневмогематоракс зліва, колоті рани грудної клітки, спини, і виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 з нанесеними тілесними ушкодженнями був госпіталізований до Бородянської центральної районної лікарні, де йому було надано медичну допомогу та настання смерті потерпілого вдалось уникнути.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного Київської області суду від 21 серпня 2021 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В підготовчому судовому засіданні за ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 18 листопада 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено обвинуваченому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

12 січня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час ризики та обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились, зокрема існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Оцінюючи в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, що йому загрожує необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на шістдесят днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримала.

Вислухавши захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , які проти клопотання не заперечували, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
Обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, свідчать про наявність ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Однак відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців;
5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ч.1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і вони не зменшилися від дня постановлення попередньої ухвали суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Оцінюючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.177, 178, 181, 194, 195, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 12 березня 2022 року.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_9