ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3273/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/84/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001282 від 14.09.2021 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2022 року,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чортків Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, тмчасово не працюючого, не депутата, раніше не судимого

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків визначено до 23 год. 59 хв. 21.04.2022 року.

Як слідує з матеріалів провадження, групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001282 від 14.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 серпня 2021 року, близько 03.00 год. у ОСОБА_8 , який перебував з ОСОБА_12 поблизу закладу громадського харчування Макдональдс, що на вул. Мазепи, 30 у м. Тернополі, під час словесної суперечки із ОСОБА_13 , яка виникла на грунті неприязних стосунків, виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння умисних тілесних ушкоджень останьому.
В подальшому, 25 серпня 2021 року, близько 03.00 год., ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочиннй умисел, спрямований на протиправне заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , перебуваючи на проїжджій частині Макдрайв, що є прилеглою до приміщення закладу громадського харчування Макдональдс, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , на підгрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров і життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально-карним, діючи протиправно, цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, в присутності сторонніх осіб, які в цей момент знаходились поряд і спостерігали за його діями, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку підборіддя та ще один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока ОСОБА_13 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на сідниці.
Внаслідок умисних дій, ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_13 сприченоно тілесні ушкодження у вигляді контузій важкого ступеня лівого ока із тотальними крововиливамиу передню камеру ока, склисте тіло, розривом склери, відсутністю кришталика і частково райдужної оболонки, відшаруванням сітківки, судинної оболонки, відривом зорового нерва, що призвело до повної втрати зору на це око, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належать до тяжних тілесних ушкоджень за ознаками наведеними у п. 2.2.1 б/( втрата будь-якого органа або втрата органом його функцій) та 2.2.1 г/ (розлад здоров`я, поєднаний із стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину). Згідно зі ст. 24 Таблиці процентів втрати загальної працездатності не менше ніж на одну третину. Згідно зі ст. 24 Таблиці процентів втрати загальної працездатності в результаті різних травм....., затвердженої наказом МФ № 2 від 08.01.1986 року, повна втрата зору на одне око становить 35 (тридцять п`ять) відсотків стійкої втрати загальної працездатності.
Після спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 . ОСОБА_8 покинув місце злочину.
22 лютого 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 ставить під сумнів факт заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 саме ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх доводів зазначає про недопустимість як доказу у даному кримінальному провадженні диску з фрагментами відеозапису події, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про визнання вказаного диску речовим доказом та не з`ясовано джерело походження даного відеозапису.
На думку апелянта, висновок судово-медичної експертизи щодо ступеню тяжкості тілесного ушкодження, виявленого у потерпілого ОСОБА_13 , який долучено до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, також не підтверджує обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , оскільки досудовим розслідуванням не з`ясовано достовірно механізм отриманих потерпілим ушкоджень.
Просить врахувати, що на час подання апеляційної скарги на території України введено військовий стан і ОСОБА_8 виявляє бажання виконувати свій громадянський обов`язок щодо захисту Батьківщини, у зв`язку з чим вважає за можливе пом`якшити обраний його підзахисному запобіжний захід.
Просить змінити обраний підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби або особистого зобов`язання; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України дійшов правильного висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Зокрема, слідчий суддя належним чином аргументував своє рішення щодо наявності в матеріалах, долучених до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, відомостей, які вказують на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції і фактично не заперечується як самим підозрюваним, так і його захисником в апеляційній скарзі.
Як слідує із змісту ухвали слідчого судді, яка оскаржується стороною стороною захисту, висновок про обґрунтованість підозри базується на тому, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким обрано підозрюваному ОСОБА_14 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Тому доводи апелянта про недопустимість доказів, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_8 , а також відсутність доказів, які б достовірно вказували на вчинення злочину саме ОСОБА_8 , на даному етапі досудового розслідування є непереконливі.
Слідчим суддею також належним чином перевірено та мотивовано свій висновок щодо наявності ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і відсутність ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, про які вказано у клопотанні слідчого.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, суд першої інстанції при розгляді клопотання, дійшов вірного висновку про доведеність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, що дають підстави до застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Разом з тим, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи сторони захисту, що обираючи запобіжний захід ОСОБА_8 слідчий суддя належним чином не врахував особу підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, а також обставини, за яких ОСОБА_8 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
Окрім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо доцільності застосовування до підозрюваного ОСОБА_8 менш суворих обмежень даного запобіжного заходу, з урахуванням введення воєнного стану в України відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 року.

За змістом ст.410 КПК України судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення визнається неповним.
Враховуючи встановлену в судовому засіданні апеляційної інстанції неповноту судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нової, відповідно до ч.3 ст.407 та ч.1 ст.409 КПК України.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що в матеріалах клопотання наявні докази того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, можливість переховування від органів слідства та /або суду.
Також, колегія суддів прийшла до переконання, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні і ця обставина під час розгляду клопотання прокурором не доведена
Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні подання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, наявність одного з ризиків, визначених ст.177 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, а також факт введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 року, колегія суддів приходить до переконання, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосовувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.405, 407, 411,419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч.4 ст.424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді