Справа № 752/4699/13-к
Провадження по справі № 1-кп/752/594/21
У Х В А Л А

"09" грудня 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, данні про яке 21.11.2012 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчинені злочинів, передбачених пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 КК України, пунктами 1, 6, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України,
за участі сторін і учасників кримінального провадження:
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

встановив:
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час проведення підготовчого засідання заявили відвід колегії суддів.
Обвинувачений ОСОБА_6 в обґрунтування вимог зазначив, що має сумніви у тому, що колегія суддів є неупередженою, оскільки його клопотання про направлення провадження до апеляційного суду для визначення підсудності було залишено без розгляду, а його виступи у дебатах - обмежені певним часом. На його думку це свідчить про те, що судді сформували думку щодо даного кримінального провадження, зокрема і в частині його підсудності Голосіївському районному суду м. Києва. Між тим таке рішення є очевидно неправильним та порушує його право на справедливий суд, зокрема на «суд встановлений законом». Окрім того, обвинувачений зазначив, що рішенням ЄСПЛ від 14.01.2021 у справі за його заявою на неналежні умови тримання його під вартою та на відсутність у нього ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку із цим, було визнано порушення статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Він був поміщений до слідчого ізолятору у період з 08.12.2018 по 18.01.2019 на підставі ухвали, яка виносилася під час розгляду даного провадження та під головуванням судді ОСОБА_1 . Він також вважає, що є підстави вважати суд необ`єктивним, зокрема, і тому, що його обмежують у часі під час оголошення клопотань. Вважає, що лише відвід колегії суддів з подальшим визначенням підсудності провадження, забезпечить повноту, об`єктивність та неупередженість судового розгляду, висунутого проти нього обвинувачення.

Обґрунтовуючи підстави відводу обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він також має сумніви у неупередженості суду, оскільки не погоджується із тим, що його виступи під час засідань обмежуються у часі. Вважає, що суд тим самим нехтує його процесуальними правами та порушує принцип змагальності. Також підтримує аргумент ОСОБА_6 , який вважає що розгляд кримінального провадження у порушення правил підсудності свідчить про неупередженість колегії суддів.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав відвід. Також посилався на порушення розумних строків судового розгляду.
Захисник ОСОБА_9 вимоги заяви про відвід колегії суддів підтримала.
Захисник ОСОБА_10 також підтримала вимоги заяви про відвід колегії суддів. Зазначила, що суд обізнаний щодо непідсудності провадження Голосіївському районному суду м. Києва, але не має іншого права, ніж продовжувати його розгляд, враховуючи, що спори про підсудність не допускаються. Це, на її погляд, також може свідчити про неупередженість суду, і тому лише відвід колегії суддів з послідуючим визначенням підсудності провадження забезпечить право її підзахисного на справедливий суд.
Захисник ОСОБА_11 свою позицію щодо заявленого відводу не висловив, покладався на розсуд суду.
Прокурор проти задоволення заяви про відвід заперечувала, вважаючи її вимоги надуманими та безпідставними.
Суд, вислухавши заяви обвинувачених, думку інших учасників щодо викладених обґрунтувань, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 80 КПК України питання про відвід судді може бути заявлено як під час досудового провадження, так і під час судового провадження.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні визначені ст.75 КПК України. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої зазначеної статті суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до частини 4 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає ЄСПЛ у своїх рішеннях, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості, а для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суд, оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо наявності підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виявляють особисту упередженість у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Доказів протилежного суду не надано.

Щодо об`єктивного критерію, суд виходить з наступного.

Так, обґрунтовуючи підстави відводу, обвинувачені зазначили, що позиція суду з приводу підсудності даного провадження, свідчить про наявність упередженої думки щодо провадження в цілому та нівелює гарантії безсторонності, яких суд повинен дотримуватись. Суд вважає, такі доводи безпідставними, оскільки спори про підсудність між судами не допускаються. При наявності рішення суду вищої інстанції, про визначення підсудності даного провадження Голосіївському районному суду м. Києва, звернення обвинувачених з клопотаннями про направлення провадження до іншого суду, а саме за правилами територіальної підсудності за місцем останнього вчиненого злочину, судом обґрунтовано відхилені. За таких обставин, відсутні доводи для відводи колегії суддів в цілому.

Між тим, суд враховує рішення ЄСПЛ, винесене у справі «Йолкін проти України» від 14.01.2021, яке стосувалося перебування ОСОБА_6 під вартою у певний період, та яке було прийнято у рамках даного провадження під головуванням судді ОСОБА_1 під час розгляду питання щодо обрання запобіжного заходу.

З метою уникнення будь-яких сумніві у обвинувачених щодо безсторонності та упередженості судді ОСОБА_1 , при наявності такого рішення, яким визнано порушення статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо умов тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів вважає за необхідне відвести даного суддю.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд
постановив:
заяву обвинувачених задовольнити частково.

Відвести суддю ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0000026, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

______________ _______________ _______________