Справа № 645/1975/19
Провадження № 1-кп/645/168/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника адвоката ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надежівка, Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, який має малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніш судимого 20.12.2019 року вироком Дзержинського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

21.11.2018 року о 20 год. 00 хв., ОСОБА_10 порушуючи положення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з яких:
п. 2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»,
перебуваючи під впливом канабіоїдної - наркотичної речовини в стані наркотичного сп`яніння керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Маршала Рибалка у бік вул. Харківських дивізій в м. Харкові.
Під час руху в районі будинку 4, по вул. Маршала Рибалка у м. Харкові, ОСОБА_10 проігнорував зміну дорожньої обстановки у вигляді пішохода ОСОБА_12 , яка вийшла на проїжджу частину в освітленому місці і вимушено затрималась на смузі його руху, яку він міг заздалегідь об`єктивно бачити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди - потерпілої ОСОБА_12 , продовжив рух в вказаному напрямку зі швидкістю 46 км/год і скоїв на неї наїзд, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об 'їзду перешкоди.
Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_10 , проігнорував перешкоду на смузі його руху у вигляді пішохода - ОСОБА_12 , і здійснив на неї наїзд.
За наслідками події потерпілій ОСОБА_12 , відповідно до висновків судово- медичної експертизи № 09-4484/2018 від 24.12.2018 року було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: поперечного осколкового перелому великогомілкової кістки на рівні середньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків та фрагментарного подвійного перелому малогомілкової кістки на рівні середньої та нижньої третини діалізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків.
Згідно з висновками судових-автотехнічних експертиз №1349/1350/18 від 23.01.2019 року та №7/269/270СЕ-19 від 20.03.2019 року порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_10 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», під час виникнення перешкоди у вигляді пішохода ОСОБА_12 , яка вимушено затрималась на смузі руху ОСОБА_15 і яку він об`єктивно спроможний був своєчасно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, а при необхідності його зупинки продовжував рух з постійною швидкістю, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_12 , та спричинення останній середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що свою вину за обвинуваченням визнає. Пояснив, що 21.11.2018 року він перебував вдома, сів за кермо автомобілю "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 для того, щоб їхати на стоянку. Він встиг проїхати майже 200 м. Того дня була суха погода, на часах було приблизно 20 година. По вулиці Рибалка він рухався із швидкістю близька 40 км/год. На зустріч йому їхав інший автомобіль. В цей момент на проїжджу частину вибігла жінка та зупинилася на шляху руху його автомобілю приблизно перебуваючи від автомобілю на відстані 3 метрів. ОСОБА_10 став гальмувати, проте наїзду на неї запобігти не вдалося. Крім того, обвинувачений пояснив, що за 2-3 дні він палив коноплю та не знав, що сліди її вживання залишаються в організмі на тривалий час. У вчиненому він щиро кається. Просить врахувати, що на досудовому розслідуванні він компенсував потерпілій завдані їй збитки на суму 38 600 грн., шкоди їй завдав не навмисно, в його сім`ї склалося скрутне становище, бо він має двох малолітніх дітей, один з яких є інвалідом з дитинства, а нещодавно його дружина захворіла онкологічним захворюванням, була прооперована та продовжує лікування.
Крім визнання вини з боку обвинуваченого ОСОБА_10 , суд зазначає, що його вина за обвинуваченням, викладеним судом вище, підтверджується наступними доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила суду, що 21.11.2018 року вона пішла з дому, щоб вигуляти собаку. Перед тим, як вийти на проїзджу частину вулиці Рибалка вона подивилася та бачила, що дорога з цього боку була вільна. З боку зустрічного руху вона бачила автомобіль, а тому вона його пропускала, навіть встигла підняти на руки собаку та в цей момент відчула удар, від якого полетіла. Після аварії ОСОБА_10 залишався на місці пригоди. Тоді він пояснив їй, що коли він виїхав на вулицю із дворів, не побачив потерпілу, бо включав пічку. На досудовому розслідуванні ОСОБА_10 компенсував потерпілій завдані їй збитки на суму 38 600 грн., проте вона перенесла вже дві операції, їй важко пересуватися, а тому розмір її шкоди значно більший. Крім того, вона просить врахувати, що з`ясувалося, що на час пригоди обвинувачений перебував у стані наркотичного сп`яніння та в минулому вже вчиняв кримінальне правопорушення, за що був засуджений. Особисто вона впевнена, що коли виходила на проїзджу частину автомобілю обвинуваченого на дорозі ще не було.
Матеріали справи свідчать, що виклик на спецлінію «102» за фактом ДТП 21.11.2018 року о 20 год.19 хв., тобто безпосередньо з місця пригоди здійснювався самим обвинуваченим ОСОБА_10 , а.с.48, т.2.
Витяг з медичної карти стаціонарного хворого №17330 свідчить, що до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» потерпіла ОСОБА_12 була доставлена в ургентному порядку 21.11.2018 року та перебувала на лікуванні до 06.12.2018 року, діагноз: закритий осколковий перелом с-н 3 великогомілкової кістки, подвійний перелам в с-н/3 малогомілкової кістки правої голені із сувом, 23.11.2018 року була прооперована, а.с.27, т.2.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2018 року, яким є адреса: м.Харків, вул. Маршала Рибалка, 4, долученою до нього схемою та ілюстративними таблицями, підтверджуються пояснення учасників справи, про місце дорожньо-транспортної пригоди, яким є проїжджа частина вулиці Маршала Рибалка, яка має два напрямку руху по одній смузі руху в кожному напрямку, сухий стан дорожнього покриття, розташування автомобілю "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 на проїжджій частині передньою частиною в напрямку вулиці Харківських дивізій, наявність спарених слідів гальмування , залишені передніми колесами автомобілю "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявність пошкоджень на вказаному автомобілі ( деформація переднього правої фари, переднього номерного знаку, розбитого лобового скла), а.с.8-17, т.2.
Автомобіль "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 , 21.11.2018 року в зв`язку з ДТП був оглянутий на предмет наявності зовнішніх пошкоджень, які відповідають вище переліченим, та затриманий, а.с.19, т.2.
На підставі постанови слідчого від 22.11.2018 року автомобіль "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 залучений до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ, а.с.21, т.2.
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.11.2018 року накладено арешт на автомобіль "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_16 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Визначено місце зберігання автомобіля"ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на майдані тимчасово затриманного транспорту державного підприємства МВС «Інформ ресурси» за адресою: м. Харків, Пушкінська, 107, а.с.22-23, т.2.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-4484/2018 від 24.12.2018 року у ОСОБА_12 , з урахуванням даних із наданої медичної документації та консультативного висновку лікаря-рентгенолога, мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма правої гомілки у вигляді поперечного осколкового перелому великогомілкової кістки на рівні середньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків та фрагментарного подвійного перелому малогомілкової кістки на рівні середньої та нижньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків.
Дана травма утворилась внаслідок локальної ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились, за місцем прикладання сили у ділянку проекції переломів.
Враховуючи дані із наданої медичної документації та морфологічні ознаки вказаної травми, вона могла бути отримана у строк та за умов дорожньо-транспортної пригоди, які вказані в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року.
Встановлена закрита травма правої гомілки не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості (згідно п.п. 2.2.1.«а», «б», «в», 2.2.2., «Правил судово-медичного визначенняступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
У наданій медичній документації будь-яких даних про проведення токсикологічного дослідження крові або сечі з метою виявлення наявності алкоголю не має, а.с. 30-31, т.2.
На підставі висновку лікаря КНП «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який проводився відносно ОСОБА_10 22.11.2018 року о 00 год. 05 хв., встановлено, що останній перебував у стані наркотичного (канабіоїдного сп`яніння, встановлено факт вживання), а.с.18, т.2.
Відповідно до висновків судової автотехнічної експертизи №1349/1350/18 від 23.01.2019 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією. Водій автомобіля "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти ДТП виконанням вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Оцінка дій пішохода ОСОБА_12 не вимагає застосування спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно стосовно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України. Відповісти на питання: «Де відносно меж проїжджої частини стався наїзд?», не представляється можливим, а.с.40-42, т.2.
Матеріали справи свідчать, що в подальшому 07.03.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_12 проведено слідчий експеримент на місце ДТП за адресою: м.Харків, вул.Маршала Рибалка, 4, а.с.49-56, т.2.
Відповідно до висновків судової автотехнічної експертизи №7/269/270СЕ-19 від 20.03.2019 року встановити розташування місця наїзду на пішохода, виходячи з наявної слідової інформації, зафіксованої на схемі до протоколу огляду місця ДТП, не представляється можливим. Мінімальна швидкість руху автомобіля «ВАЗ-21063» по довжині сліду юза до початку гальмування становить Vmin = 46 км/год. В дорожній ситуації що склалася, водій автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Якщо до ДТП водій ОСОБА_10 , рухався на автомобілі «ВАЗ-21063» зі швидкістю 60 км/год, то в дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_10 також був повинен діяти відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації що склалася, водій автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_10 мав в технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації що склалася, дії водія автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_10 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, та з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Оцінка дій водія автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_10 в той частині, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не вимагає застосування спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Оцінка дій пішохода не вимагає застосування спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно відповідно до вимог 4 розділу Правил дорожнього руху України, а.с. 74- 79, т.2.
05.03.2019 року було складено протокол добровільної видачі пари взуття, одягнутої на потерпілу ОСОБА_12 в момент ДТП 21.11.2018 року, а.с.57, т.2.
Відповідно до висновків судової медико-криміналістичної експертизи №17-78-МК/19 від 11.03.2019 року встановлено, що виявлені на них пошкодження і нашарування могли утворитися в умовах дорожньо- транспортної пригоди. При цьому: розрив по шву пришива верху до підошви, утворився від перерозтягання шкіри по краю, про що свідчать краєві розриви в області отворів шкіри від пришивання нитками; потертості гуми і матер`яних рантів на зрізах підошов з пилоподібними забрудненнями, потертість вузла декоративних шнурків, подряпини на металевих деталях взуття з утворенням трас - від динамічного контакту з шорсткими поверхнями, до яких відносяться дорожнє покриття, забруднені поверхні і деталі транспортного засобу і так далі; виражена потертість гуми і ранта на зрізі підошви з утворенням відриву ранта від гумової основи підошви - від значного або тривалого динамічного контакту з шорсткою поверхнею, якою могло бути дорожнє покриття. Відсутність чітких виражених механічних пошкоджень на ходовій (слідовій) поверхні взуття (слідів ковзання) не дає можливість встановити напрям дії на пішохода травмуючої сили у момент первинного контакту з рухомим автомобілем. Також, не представляється можливим встановити чи знаходилася у цей момент ОСОБА_12 , у вертикальному положенні, стояла або рухалася. Проте, не можна виключити, що розрив по шву пришива верху до підошви на півчобітку з правої ноги міг виникнути при первинному контакті пішохода з автомобілем унаслідок зміни положення осі опорної правої нижньої кінцівки після удару частямі рухомого автомобіля з утворенням переломів кісток гомілки із зсувом відламків. Унаслідок щільної фіксації підошви з дорогою сліди ковзання не утворилися, а виникли переломи і зсуви кісток гомілки, ушкодження в гомілковостопному суглобі і зсуви стопи усередині півчобітка. Локалізація останніх описаних вище пошкоджень на взутті може свідчити лише про можливе їх виникнення в інших фазах механізму дорожньо-транспортної пригоди (у закиданню тіла на автомобіль, ударі і ковзанню по ньому, падінню на дорожнє покриття з подальшим ковзанням по ньому), при яких положення тіла змінювалося і контактувало різними поверхнями з транспортним засобом і дорожнім покриттям, а.с.63- 67 т.2.
Згідно посвідчення водія НОМЕР_3 обвинуваченому ОСОБА_10 з 04.10.2008 року надано право керування транспортними засобами категорія а,b, а.с.89, т.2.
З врахуванням наведеної вище сукупності досліджених доказів по справі, спираючись на результати судових-автотехнічних експертиз №1349/1350/18 від 23.01.2019 року та №7/269/270СЕ-19 від 20.03.2019 року, згідно яких невідповідність вимогам саме п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_10 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з подією, що відбулася, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_10 в порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виникнення перешкоди у вигляді пішохода ОСОБА_12 , яка вимушено затрималась на смузі руху ОСОБА_15 і яку він об`єктивно спроможний був своєчасно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, а при необхідності його зупинки, продовжував рух з постійною швидкістю, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_12 , та спричинення останній середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніш судимий 20.12.2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, офіційно не працевлаштований, одружений, має малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визнаний інвалідом, та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина обвинуваченого ОСОБА_17 в липні 2021 року прооперована та проходить лікування в зв`язку із онкологічним захворюванням. Відсутні даних про перебування обвинуваченого на обліку у нарколога та психіатра, за місцем проживання на території України компроментуючих данних на нього не надходило.
На підставі досудової доповіді про обвинуваченого органу пробації встановлено, що ОСОБА_10 спокійний, врівноважений, не проявляє агресію у відношенні оточуючих, не підтримує кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою, стосунки з рідними та близькими доброзичливі. Згідно характеристики дільничного інспектора, в порушенні громадського порядку, а також в зловживанні спиртними напоями помічений не був, легко вступає в контакт з людьми, за характером стриманий. Згідно характеристики дружини ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб зареєстрований 01.10.2019 року, дуже турботливий, утримує всю сім`ю, помагає у вихованні дітей, відповідальний. Згідно характеристики сусіда ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем мешкання характеризується добре.
Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_10 , його спосіб життя, історію правопорушень, наявність факторів, що підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення, і як наслідок - досить високу ймовірність чинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації. виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання чиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків ( відповідно до п. 2 ч. З ст. 76 КК України), а саме не виїджати і межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння. При цьому суд зазначає, що стан наркотичного сп`яніння, у якому ОСОБА_10 керував транспортним засобом, характеризував лише його певний психофізичний (фізіологічний) стан, який сприяв порушенню ним інших норм правил безпеки дорожнього руху, проте саме порушення пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху України не було безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків. Враховуючи викладене, зазначене порушення ОСОБА_10 Правил безпеки дорожнього руху України не належить до ознак об`єктивної сторони злочину, що впливають на його кваліфікацію, проте враховується судом як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого потерпілій ОСОБА_12 збитку.
При призначенні покарання в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд об`єктивно оцінюючи дані про особу обвинуваченого та наявність обставин, що пом`якшують його покарання, в рівній мірі враховує, що настання події злочину сталося як внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху з боку обвинуваченого ОСОБА_10 , так із боку потерпілої ОСОБА_12 , яка в супереч п.4.7, 4.8 Правил дорожнього руху України переходила проїзджу частину не по пішохідному переходу та у повній мірі не упевнилася у відсутності небезпеки, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме факт вчинення ним злочину під час керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння у сукупності із тим, що обвинувачений має судимість за злочин, вчинений в 2016 році, відсутність повного відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих потерпілій. З урахуванням зазначеного, суд вважає доцільним для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі з реальним його відбуттям, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно із положеннями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» - у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Так, вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року ОСОБА_10 визнано винуватим за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку (3 роки) не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (а.с.95-99, т.2).
У цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_10 вчинив інкримінований йому злочин 21.11.2018 року, тобто до постановлення вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року.
Отже, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за данними вироком, має ухвалити рішення про самостійне виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, підлягає частковому задоволенню. Так, в уточненій позовній заяві потерпіла ОСОБА_12 зазначала, що загальна сума заподіяної їй та не відшкодованої матеріальної шкоди, завданої витратами на лікування ушкодженого здоров`я внаслідок вчинення кримінального правопорушення становить 31142,13 грн. (30492,13 грн. + 39250,00 грн. - 38600,00 грн. = 31142,13 грн.), з яких 30492,13 грн. витрати під час перебування ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради та на амбулаторному лікуванні у КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, 39250,00 грн. - витрати під час перебування ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ТОВ «НЕБОЗВІД», 38600,00 грн. - витрати, які обвинувачений ОСОБА_10 відшкодував v добровільному порядку.
Матеріали кримінальної справи свідчать, що з місця дорожньо-транспортної пригоди для надання медичної допомоги потерпіла ОСОБА_12 була доставлена до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради, де знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні у період часу з 21.11.2018 року по 06.12.2018 року з діагнозом: закритий уламковий перелом великогомілкової кістки в с/3, подвійний перелом малогомілкової кістки в н-с/3 із зміщенням уламків. В рамках надання невідкладної медичної допомоги їй була проведена спиця Кіршнера за п`яткову кістку, змонтована система скелетного витягнення. Після обстеження, 23.11.2018 року ОСОБА_12 проведена операція - закрита репозиція перелому БІОС стрижнем. Під час виписки ОСОБА_12 рекомендовано хода з дозованим навантаженням на оперовану кінцівку на протязі 2 місяців та носіння компресуючих панчох на протязі 2 місяців, з опорою на костилі. За Інформацією№ 203 від 04.02.2020 року КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради, яка отримана на адвокатський запит, встановлено, що використана під час операції металоконструкція та ліки, необхідні в доопераційний та післяопераційний перелік за вказаним переліком, були придбані потерпілою за власні кошти.
Після виписки ОСОБА_12 взята на облік за місцем мешкання лікарем-травматологом КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, де знаходилась на амбулаторному лікуванні і лікарняному у період часу з 07.12.2018 року - по 10.03.2019 року з діагнозом: закритий відламковий перелом обох кісток правої гомілки на рівні середньої та нижньої третини зі зміщенням. Стан після операції (БІОС 23.11.2018 року), отримувала консервативну та відновлювальну терапію, а саме: масаж, ЛФК, кальцій ДЗ, знеболювальну терапію, при цьому ОСОБА_12 було рекомендовано обмеження навантаження на травмовану кінцівку, що підтверджується Інформацією № 132/0/627-20 від 06.02.2020 року КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, яка отримана на адвокатський запит.
Крім того, потерпіла посилається, що в період з 25.02.2020 року по 28.02.2020 pоку вона знаходилась на лікарняному і перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ТОВ «НЕБОЗВІД» з діагнозом: відрив тіла та заднього рогу медіального меніску правого колінного суглоба. Синдром Гофа. Функціональний блок суглоба. Хибний суглоб с/3 правої малогомілкової кістки. Стан після інтармедулярного остеосинтезу правої великогомілкової кістки (2018 p.). 25.02.2020 року в плановому порядку їй було проведено оперативне лікування - артроскопічного шва медіального меніска правого колінного суглоба, пластика хибного суглоба правої малогомілкової кістки, пластика проксимального міжгомілкового синдесмозу, видалення дистальних гвинтів, під час операції виявлено нестабільність проксимального міжгомілкового синдесмозу. В післяопераційному періоді проводилась протизапальна та протинабрякова терапія. В подальшому було рекомендовано постійний нагляд ортопеда-травматолога, реабілітолога, проходження фізіотерапевтичного та відновного лікування, контрольні рентгенографії, МРТ колінного суглоба та санаторно-курортне лікування, що підтверджується Інформацією № 70 від 20.03.2020 pоку ТОВ «НЕБОЗВІД», а також Випискою ТОВ «НЕБОЗВІД» із медичної карти стаціонарної хворої ОСОБА_12 № 114 від 28.02.2020 року.
Розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд враховує, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
На момент події дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобілю "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована не була.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Обвинувачений під час керування транспортним засобом на момент ДТП мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, а тому саме обвинувачений буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Крім того, вважаючи доведеним, що дії ОСОБА_19 , який порушив Правила дорожнього руху в наслідок чого настала подія ДТП, суд повинен враховувати, що між такими діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
В цьому сенсі суд звертає увагу, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-4484/2018 від 24.12.2018 року у ОСОБА_12 , з урахуванням даних із наданої медичної документації та консультативного висновку лікаря-рентгенолога, в результаті ДТП 21.11.2018 року встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма правої гомілки у вигляді поперечного осколкового перелому великогомілкової кістки на рівні середньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків та фрагментарного подвійного перелому малогомілкової кістки на рівні середньої та нижньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків.
За Інформацією№ 203 від 04.02.2020 року КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради, на момент виписки додаткових оперативних втручаннях ОСОБА_12 не потребувала.
За Інформацією № 132/0/627-20 від 06.02.2020 року КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради за наслідками проведеного амбулаторного лікування 10.03.2019 року потерпіла була виписана до праці, лікуючим лікарем пацієнтки необхідності в проведенні операцій, виникненні додаткових захворювань та ускладнень внаслідок травми під час ДТП, а саме правого колінного суглоба, суглоба правої малогомілкової кістки не зазначалося.
Відповідно до положень ч.2 ст.242 КПК України забезпечення проведення експертизи для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язковим.
Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд данної справи був проведений відносно ОСОБА_10 лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, якій містить посилання на встановлення висновком судово-медичної експертизи №09-4484/2018 від 24.12.2018 року виключно наступних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 в результаті ДТП 21.11.2018 року: закрита травма правої гомілки у вигляді поперечного осколкового перелому великогомілкової кістки на рівні середньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків та фрагментарного подвійного перелому малогомілкової кістки на рівні середньої та нижньої третини діафізу (тіла) зі зміщенням кісткових уламків.
Із клопотанням про проведення додаткової судово-медичної експертизи сторони кримінального провадження та потерпіла в процесі судового розгляду не зверталися.
Отже безпосередній причинний зв`язок між подіями ДТП, яка мала місце 21.11.2018 року, та проведеним лікуванням ОСОБА_12 в період з 25.02.2020 року по 28.02.2020 pоку на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ТОВ «НЕБОЗВІД» відповідними експертними висновками не доведені, а тому вимоги про відшкодування витрат на оперативне лікування, придбання лікарських препаратів, медикаментів та реабілітаційні процедури у розмірі 39250,00 грн. за період лікування в ТОВ «НЕБОЗВІД» задоволенню не підлягають.
За період стаціонарного лікування у травматологічному відділенні КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради та амбулаторного лікування у КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради потерпіла понесла витрати на придбання лікарських препаратів, медикаментів та реабілітаційні процедури у розмірі 30 197, 43 грн., що підтверджується платіжними квитанціями, товарними та фіскальними чеками на зазначену суму. Вимоги про відшкодування вартості продуктів харчування за чеком від 03.12.2018 року 134,70 грн. та за квитанцією, що датована після одужання потерпілої 16.07.2019 року 160 грн. задоволенню не підлягають
( 30492,13 - 134,70 160 = 30 197, 43).
Крім того, суд вважає доведеними доводи потерпілої, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення їй завдано моральної (немайнової) шкоди, яка виразилася в наступному.
21.11.2018 року з місця дорожньо-транспортної пригоди для надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_12 була доставлена та госпіталізована до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради, де знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні у період часу з 21.11.2018 року - по 06.12.2018 року з діагнозом: закритий уламковий перелом великогомілкової кістки в с/3, подвійний перелом малогомілкової кістки в н-с/3 із зміщенням уламків. З приводу отриманих в ДТП травм була прооперована, а саме 23.11.2018 року. Протягом декількох місяців відчувала сильний нестерпний фізичний біль та страждання. Під час реабілітації після першої операції з грудня 2018 року - по березень 2019 року пересувалася на незначні відстані за допомогою милиць, була обмежена у веденні звичного способу життя, поведінки в сім`ї, в побуті. Протягом тривалого часу через отримані травми потерпіла змушена була вести малорухливий спосіб життя, виконувати рекомендації лікарів, приймати різні лікарські препарати та медикаменти, проходити різноманітні чисельні діагностичні обстеження та лікувальні процедури - УЗД, МРТ, контрольні рентген-обстеження, що вимагало від неї величезних витрат часу і сил, щоденної втоми морально, так і фізично. Через неможливість пересуватися на великі відстані, потерпіла змушена була вдаватися до послуг сторонніх для відвідування аптек, лікарів, діагностичних і лікувальних процедур, що вимагало від неї додаткових матеріальних витрат, які не були заплановані її сімейним бюджетом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 безумовно пережила сильне нервове потрясіння, стрес, злякалася за своє життя і здоров`я. Пережите нервове потрясіння призвело до порушень сну, втрати апетиту, безперервного протягом тривалого часу головного болю, підвищеної безпричинної дратівливості. Протягом декількох років після події злочину потерпіла позбавлена в повній мірі нормальних, звичних і необхідних для неї умов життя і роботи, що існували до цих подій, перебуває в приниженому стані, сподіваючись на повне відшкодування збитків, що зумовлює стан неспокою і тревоги.
Згідно п. 1 ч. 2 cт. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно п. 2 ч. 2 cт. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
З урахуванням наведеного вище, виходячи з вимог розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, оцінений потерпілою виходячи із власних відчуттів, глибини та тривалості душевних страждань, в 50 000 грн. на думку суду є цілком об`єктивним.
Виходячи з фактичних обставин справи, ступеню вини потерпілої, яка діяла із простою необачністю, що нівелюється в порівнянні із допущеними обвинуваченим порушеннями Правил дорожнього руху та станом наркотичного сп`яніння під час вчинення таких порушень, відсутності для належного дотримання Правил дорожнього руху в тій дорожній ситуації будь-яких інших ускладнень (природніх факторів, технічних умов) для нього, як водія, виходячи із положень ст. 1193 ЦК України підстав для зменшення у відшкодуванні шкоди суд не вбачає.
Судовим розглядом встановлено та підтверджено самою потерпілою, що обвинувачений ОСОБА_10 у добровільному порядку сплатив 38600,00 грн., що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 08.12.2018 р року про отримання від ОСОБА_10 грошей у сумі 19000,00 грн. та нотаріально посвідченою заявою від 26.04.2019 року про отримання від ОСОБА_10 грошей у сумі 19600,00 грн. в рахунок зобов`язань про відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_12 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.11.2018 року у м. Харкові.
З врахуванням наведеного в задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30 197, 43 грн. слід відмовити в зв`язку із іх задоволенням обвинуваченим до подання позову, на відшкодування завданої моральної шкоди з обвинуваченого суд стягує на користь потерпілої 41 597,43 грн. (30197,43 +50000-38600=41597,43).
В порядку, передбаченому ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення суд вбачає підстави для скасування арешту, накладеного в процесі досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.11.2018 року на автомобіль "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_16 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Долю речових доказів суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь Держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судових-автотехнічних експертиз №1349/1350/18 від 23.01.2019 року 2574 грн. та №7/269/270СЕ-19 від 20.03.2019 року 1716 грн., а всього 4290 грн.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням - іспитовим строком 3 (три) роки, виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту прибуття засудженого до виправного центру і постановки на облік.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 на відшкодування завданої моральної шкоди 41 597 грн. 43 коп.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь Держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-кріміналістичного центру МВС України - 4290 грн.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.11.2018 року на автомобіль "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_16 .
Після набрання вироком законної сили речовий доказ автомобіль "ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на майдані тимчасово затриманого транспорту державного підприємства МВС «Інформ ресурси» за адресою: м. Харків, Пушкінська, 107, повернути власнику - ОСОБА_16 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілій, захиснику, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий - суддя