УХВАЛА

10 лютого 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор) підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого погоджене прокурором у кримінальному провадженні №0002404 від 21.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме що 21.11.2021, близько 00 год. 20 хв., він перебуваючи на території АЗС «ОККО», що по вул. Курчатова, 15, м. Рівне, з метою заволодіння грошових коштів, зайшов в приміщення АЗС «OKKO», та почав по черзі направляти на оператора ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , предмет зовні схожий на пістолет, погрожуючи останній застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, після чого висловив вимогу до потерпілої вказати, де знаходиться касовий апарат з грошовими коштами, а потерпіла надала необхідну інформацію. У подальшому, ОСОБА_5 , відкрито викрав грошові кошти в сумі 2700 гривень, розпилив в обличчя ОСОБА_8 газ дратівливої дії із аерозольного балону, яка стояла біля касового апарату, та ОСОБА_7 , яка в той час сиділа за комп`ютером оператора, після чого з місця вчинення злочину втік.

Окрім цього, 06.12.2021, близько 02 год. 36 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на території АЗС «ОККО», що по вул. Рівненська, 112, у с. Біла Криниця, Рівненського району, Рівненської області, з метою заволодіння грошових коштів, зайшов в приміщення АЗС «OKKO», та направив на оператора ОСОБА_9 , предмет зовні схожий на пістолет, погрожуючи останньому застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, після чого висловив вимогу до потерпілого лягти на підлогу, та вказати де знаходиться касовий апарат з грошовими коштами, а потерпілий надав необхідну інформацію. У подальшому, ОСОБА_5 , відчинив касовий апарат за допомогою ключа, який був наявний в ньому, звідки відкрито викрав грошові кошти в сумі 8069 гривень, та підійшовши до ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, розпилив йому в обличчя газ дратівливої дії із аерозольного балону, після чого з місця вчинення злочину втік.

Підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий підтверджує наступними доказами у кримінальному провадженні: Результатами проведеного огляду місця події, який проводився 21.11.2021 в м. Рівне по вул. Курчатова, 15 приміщення АЗС «ОККО»; Результатами проведеного огляду місця події, який проводився 06.12.202 в с. Біла Криниця, вул. Рівненська, 112, Рівненського району, Рівненської області приміщення АЗС «ОККО»; Результатами проведеного огляду місця події, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 ; Показами потерпілих, а також протоколами пред`явлення голосу підозрюваної особи для впізнання, яке проводилось за їх участі; Іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що стосовно підозрюваного слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою з огляду на наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду усвідомлюючи реальність покарання за кримінальне правопорушення яке за критерієм тяжкості є особливо тяжким злочином, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі. Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні є реальним з огляду на те, що після отримання копій матеріалів про обрання запобіжного заходу, підозрюваному стане відоме місце їх проживання є всі підстави вважати, що у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, він шляхом вмовлянь та погроз, зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню. ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи вищенаведені обставини. та його особу ОСОБА_5 є ризики, що перебуваючи на волі останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, що у відповідності до п.5 ч.1 ст.177 КПК України, також є ризиком.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, яки продовжено до трьох місяців.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив застосувати щодо ОСОБА_5 домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 також просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, і надані стороною обвинувачення докази, переконливо свідчать про причетність підозрюваного до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

16.12.2021 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строком до 13.02.2022.

Постановою керівника Рівненської окружної прокуратури від 08.02.2022, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 16.03.2022.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, він не одружений, не працює, осіб які перебували на його утриманні, у своїй сукупності вказує на існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, існує ризик передбачений п.п.3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризики передбачені п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п.80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Наявність вищевказаних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та його суспільну небезпечність, докази, які на дають підстави вважати, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, з метою заволодіння грошових коштів, поєднаного з застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, стосовно ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків, без визначення розміру застави, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється вчинений з застосуванням насильства.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, Рівненської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.03.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Строк дії ухвали до 16.03.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1