Справа № 686/3333/22
Провадження № 1-кс/686/1392/22
05 лютого 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, непрацюючого, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
05.02.2022 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на потерпілого та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.
Вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
ОСОБА_6 стверджує, що від органу досудового розслідування переховуватись не буде.
Причетність до вчинення кримінального правопорушення не заперечує.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив про сумнівність показань потерпілої, які викладені зі знаннями на його думку, юридичної термінології, а протокол допиту містить надрукований текст.
Крім цього, захисник не погоджується із кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.186 КК України, вважаючи, що кримінальне правопорушення, вчинення якого не заперечує підозрюваний має кваліфікуватись за ч.1 ст.186 КК України, оскільки потерпіла надала дозвіл на потрапляння до її житла за обставин, викладених у підозрі.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
04.02.2022 р. Міхаю ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме про те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення майнових кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Так 31 січня 2022 року в обідню пору доби, ОСОБА_6 перебуваючи у місті Хмельницькому, вирішив вчинити кримінальне правопорушення майнового характеру, спрямоване на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи за заздалегідь розробленим планом, 31.01.2022 року близько 16:00 години ОСОБА_6 , перебуваючи поряд квартири АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_10 подзвонив у дзвінок вказаної квартири, представившись працівником соціальної служби, повідомив останній неправдиві відомості щодо необхідності виплати потерпілій соціальної допомоги у вигляді грошових коштів у розмірі 700 гривень та після відкриття ОСОБА_10 дверей квартири незаконно проник всередину, після чого продемонстрував потерпілій заздалегідь підготовлені грошові кошти в сумі 1000 гривень двома купюрами по 500 гривень та повідомив про необхідність повернення решти у розмірі 300 гривень.
На вказану пропозицію потерпіла ОСОБА_10 погодилась та попрямувала до кімнати, де в серванті зберігала належні їй грошові кошти, після чого діставши їх почала відраховувати решту.
ОСОБА_6 в свою чергу попрямував за потерпілою та помітивши де остання зберігає кошти, діючи умисно, повторно, незважаючи на те, що його дії виявлені сторонньою особою, розуміючи протиправний характер своїх дій, своєю лівою рукою шляхом ривка, відкрито викрав з рук потерпілої грошові кошти в сумі 12 200 гривень та помістив їх до лівої кишені свого пальто, після чого, з метою подолання можливого опору відштовхнув ОСОБА_10 руками та не зважаючи на вимогу останньої негайно повернути вказані кошти вибіг з приміщення квартири та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 12 200 гривень.
Такі дії підозрюваного органом досудового розслідування кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло,передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними у межах кримінального провадження доказами: саме:
- протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 від 31.01.2022;
- протоколом огляду місця події від 31.01.2022;
- протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_10 від 01.02.2022;
- протоколом додаткового допиту в якості потерпілої ОСОБА_10 від 03.02.2022;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.02.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.02.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.02.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.02.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.02.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 03.02.2022;
- поясненням ОСОБА_6 від 03.02.2022;
- протоколом огляду предмета від 03.02.2022;
- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 04.02.2022;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 04.02.2022;
- протоколом слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6
- протоколом слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_10 ,
- іншими зібраними документами у матеріалах кримінального провадження.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.
З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.
Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).
Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Щодо доводів захисника про відсутність кваліфікуючої ознаки проникнення у житло у діях ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначає, що така ознака оцінюється судом у аспекті місця вчинення злочину, діяння, а також з точки зору її суб`єктивної оцінки винним на різних етапах злочинної діяльності.
Визначений КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом» для доведення винуватості стороною обвинувачення особи у вчиненні нею кримінального правопорушення до обґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування не застосовується, та відповідно, є нижчим.
Аргументи захисника про сумнівність показань потерпілої, викладених на матеріальному носії надрукованим текстом не можуть бути взяті до уваги.
Згідно із згаданим протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 01.02.2022, був проведений первинний її допит, де вона вказала обставини вчинення кримінального правопорушення.
Надрукований протокол допиту потерпілої від 03.02.2022 та викладені у ньому показання від 03.02.2022 є фактично додатковим допитом потерпілої, а уточнення про те, що потерпіла не надавала дозвіл на проникнення до кімнати та шафи, де зберігалися її грошові кошти, має оцінюватися як зазначено, під час розгляду обвинувального акта судом.
Слідчий суддя вважає, що вагомість доказів, поведінка підозрюваного за наданими ним поясненнями в судовому засіданні та у порівнянні із проаналізованими показаннями потерпілої ОСОБА_10 (протокол допиту потерпілого від 01.02.2022), які не свідчать про очевидну відсутність ознаки проникнення, у тому числі опосередкованого (ознака напрацьована судовою практикою), дає підстави стверджувати про наявність цієї ознаки, з огляду на стадію кримінального провадження та повноваження слідчого судді стосовно меж оцінки обставин кримінального правопорушення та підозри у ньому ОСОБА_6 .
З огляду на наведене, слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження докази, наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
А тому слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від до восьми років.
А тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 не зважаючи на наявність фактів неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні грабежу.
Спосіб вчинення кримінального правопорушення, його характер, корисливий мотив вказують на те, що отримання засобів для існування підозрюваний може здійснити у протиправний спосіб.
В судовому засіданні підозрюваний, не заперечуючи причетність до вчинення кримінального правопорушення висловився про те, що його спонукала до його вчинення недостатність доходів.
А тому усвідомлення підозрюваним можливості вчинення кримінального правопорушення як прийнятного способу заробітку слідчий суддя сприймає як виражений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, який є достатньо високим.
Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховування від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому з метою їх нівелювання, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних стосунках, не має підтвердженого офіційного та/або неофіційного місця роботи та джерел доходу, здобутого у правомірний спосіб, повідомив, що має на утриманні шестеро дітей, які проживають в Слов`янську разом із його близькою особою, має реєстрацію за місцем проживання в Донецькій області, Слов`янському районі, смт. Билбасівка, раніше судимий, нещодавно звільнився з установи виконання покарання у зв`язку із його відбуттям.
Наявність у ОСОБА_6 за його повідомленням у судовому засіданні тітки у м.Хмельницькому та родичів у смт.Чорний Острів, Хмельницького району, не свідчить не є визначальним і таким, що б давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
За приписами п.5 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
При цьому слідчий суддя враховує те, що підозрюваний не працює, проте підозрюється у здійсненні кримінально караної діяльності, пов`язаної із заволодінням чужим майном.
А тому саме такий розмір застави не буде непомірним і достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 01 квітня 2022 року.
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України ( у разі наявності).
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.
Ухвала діє по 01 квітня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя