Справа № 355/446/21
УХВАЛА
17 березня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з використанням системи «EasyCon», клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2020 року, відносно

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України,

розглянувши в порядку ст. 331 КПК України питання подальшого утримання обвинуваченого під вартою та заявлені у зв`язку із цим клопотання,

в с т а н о в и в :
В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0001099 від 30.11.2020.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , прокурор вказав на обґрунтованість підозри, існування ризиків визначених пунктами 1, 3 та 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Участь самого обвинуваченого в судовому засіданні не можлива зважаючи на бойові дії на території України з боку Російської Федерації, починаючи з 24.02.2022 року, запровадження у цьому зв`язку воєнного стану, виключення будь-якої можливості доставки обвинуваченого до суду з ДУ «Київський слідчий ізолятор» з м. Києва, а також неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції (повітряна тривога в м. Києві). Крім того, суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

Судове засідання проводилось через систему відеоконференцзв`язку «EasyCon».

Баланс відповідних прав та інтересів громадян, які наражаються на небезпеку при виконанні вимог КПК України щодо організації обов`язкової участі обвинуваченого ОСОБА_6 (прокурор, захисник, працівники суду, працівники поліції та конвойного підрозділу, персонал ДУ «Київський слідчий ізолятор», і виконання ними своїх обов`язків в частині здійснення правосуддя, тощо) в судовому засіданні набагато переважає за право обвинуваченого бути присутнім в залі суду (як і обов`язок суду забезпечити участь обвинуваченого) під час вирішення питання в порядку ст. 331 КПК України дії запобіжного заходу у зв`язку з обвинуваченням його у вчиненні особливо тяжких злочинів.

У цьому зв`язку, наведені вище обставини є істотними, і вцілому свідчать про наявність виключних підстав для проведення судового засідання за відсутності обвинуваченого, забезпечити участь якого під час розгляду клопотання прокурора не надалось можливим з причин, що не залежали від суду чи інших посадових осіб.

З цього приводу розгляд даного клопотання здійснено за відсутності обвинуваченого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не можуть бути обмежені права, що передбачені ст. 29 Конституції України. За цією нормою Основного Закону ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, як загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Обмеження, що встановлені ч. 2 ст. 15 цієї Конвенції не розповсюджуються на можливість вирішення судом питання про право на свободу та особисту недоторканість (ст. 5), про право на справедливий суд (ст. 6).

Суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про те, що не зменшилися ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Крім того, на думку прокурора, ведення бойових дій та запровадження воєнного стану на території України надає додаткові ризики зникнення обвинуваченого та ухилення від відповідальності та явки до суду.

Захисник заперечив проти продовження найсуворішого запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведено наявність заявлених ризиків, просив суд, враховуючи тривалість перебування під вартою, запровадження воєнного стану та попередню поведінку обвинуваченого до його затримання, змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший більш м`який, який би надав можливість виконати ОСОБА_6 свій конституційний обов`язок щодо захисту держави, оскільки в даний час Україна знаходиться в стані війни з РФ і в країні оголошено воєнний стан.

Заслухавши думку сторін, ознайомившись із матеріалами судового провадження у необхідному для цього питання обсязі, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.01.2022 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.03.2022 року включно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри.
Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 17.03.2022 року стадія досудового розслідування не завершена та не зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту, а сторона захисту не надала докази, на підтвердження своєї позиції. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.
Щодо ризиків кримінального провадження.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.257, ч.4 ст.187 України (які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими). На думку суду, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків визначених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК то їх ступінь, на думку суду, суттєво зменшився, з врахуванням тривалості перебування обвинуваченого під вартою, оголошенням на території України воєнного стану, а також позиції обвинуваченого, який виявив бажання стати на захист своєї батьківщини та вступити до Збройних сил України.
Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Констатація факту зменшення вірогідності ризиків заявлених прокурором, не дає суду підстав встановити їх відсутність на день розгляду клопотання.

Згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Заяви про звільнення обвинуваченого з-під варти та направлення в зону бойових дій, не може бути задоволене судом з огляду на таке.

Обрання, зміна та продовження запобіжного заходу здійснюється судом. За приписами чинного законодавства питання про запобіжні заходи на стадії досудового розслідування може бути вирішено прокурором або ж відповідно до прямих вимог закону.

Зміна запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, задля забезпечення його участі в бойових діях, саме судом, є неможливою, оскільки, направлення обвинуваченого в зону проведення бойових дій відповідно до вимог закону, можливе як військовослужбовця ЗС України. Його участь в національному спротиві, як добровольця Сил територіальної оборони ЗС України чи добровольця добровольчого формування територіальної громади можлива на підставі контракту, що передбачає угоду сторін чи виконання особою свого конституційного обов`язку за призовом чи мобілізацією, а не державний примус.

Дійсно, в українському парламенті зареєстрований проект Закону про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміни з інших підстав (http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=73911). Проте, станом на 17.03.2022 даний Закон ВР України не прийнятий. Законопроект передбачає іншу процедуру, аніж та, що зазначена обвинуваченим та його захисником у клопотаннях.

Від дня набрання чинності відповідним законом, що встановлюватиме порядок скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації, або його зміна з інших підстав, можливо вирішення його судом у встановленому КПК України порядку.

За вказаних обставин, клопотання прокурора є обґрунтованим, дію запобіжного заходу слід продовжити без визначення розміру застави, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 331, 350, 376 КПК України, Прикінцеві та перехідні положення КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 17 березня 2022 року до 13 травня 2022 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.03.2022.

Суддя: ОСОБА_1