Справа №639/1091/22
Провадження №1-кс/639/332/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2022 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 26.01.2022, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, який офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, без місця реєстрації та постійного мешкання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0000076 від 26.01.2022 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності за наступних обставин:
Так, ОСОБА_4 ,26.01.2022, приблизно о 18 годині 50 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення кабелю зв`язку, яке перебуває на балансі ПАТ «Укртелеком», цілеспрямовано прибув до телефонної каналізації розташованої за адресою м. Харків, вул. Конторська,16а-18, взявши з собою заздалегідь підготовлені знаряддя вчинення злочину, а саме клітчату сумку та металеву пилку.
Надалі ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, підняв люк обома руками, та відклавши його в сторону, заліз всередину до телефонної каналізації, що є приміщенням зберігання кабелів діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком», тим самим незаконно проник до приміщення зберігання кабелів ПАТ «Укртелеком» та перерізав наявною у нього пилою кабель, належного ПАТ «Укртелеком» марки ТПП 50*2*0,4 довжиною 20 метрів

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь майно та бажаючи довести протиправний задум до кінця, здійснив його переміщення до належного йому клітчатої сумки, а потім намагався дістати сумку з відрізаною частину кабелю зв`язку, щоб в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд.

Однак, ОСОБА_4 , не зміг закінчити кримінальний злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході із люку телефонної каналізації його протиправні дії були припинені співробітниками УПП в Харківській області ДПП.

В ході огляду місця події старшим слідчим у складі СОГ ВП№1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області того ж дня у період з 19 год.25 хв. по 19 год 55 хвбув проведений огляд місця події за адресою м.Харків, вул.Конторська 16, в ході котрого було виявлено та вилучено: клітчата сумка , в котрій перебуває металобрухт сірого кольору у вигляді уламків труб та фрагментів металу, пила по металу сірого кольору, п`ять мотків кабелю діаметром 2 см, один фрагмент кабелю в металевій ізоляції діаметром 2,5 см;

Таким чином ОСОБА_4 намагався заволодіти майном, що належить ПАТ «Укртелеком» на суму близько 1920 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у інше приміщення.
26.01.2022 згідно ст.208 КПК України о 21 год.50 хв. ОСОБА_4 був затриманий.

27.01.2022 слідчим за погодженням із прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Запорізької області м.Мелітополь, громадянин України, з повною загальною середньою спеціальною освітою, не працюючий, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, без місця реєстрації та постійного місця мешкання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 КПК України з наступних підстав.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.
Беручи до уваги, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
28.01.2022 слідчим суддею Жовтневого районного суду м.Харкова був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.03.2022.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022» 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Ураховуючи викладене, у зв`язку із повномасштабним нападом Російської Федерації на Україну із посяганням на її територіальну цілісність та суверенітет, запровадженням воєнного стану на всій території України, проведення слідчих дій унеможливлюється.

На даний час строк досудового розслідування та тримання під вартою спливає, а у зв`язку із збройною агресією проти України та веденням бойових дій на всій її території проводити слідчі дії неможливо.

Проте, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що строк запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, має бути продовжений.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного тяжкого кримінального правопорушення свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.01.2022 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.03.2022 включно.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

В той же час 27.03.2022 р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Підозра щодо ОСОБА_4 обґрунтована зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 26.01.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.01.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.01.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.01.2022;

- постановою про визнання речовим доказом від 27.01.2022 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.01.2022;

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КГЖ України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 КПК України з наступних підстав.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у підозрюваного продовжують існувати передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особусвідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку він не має, не навчається, не має місце реєстрації та постійного місця проживання, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, санкція якого передбачає кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі, останній буде відомо місце мешкання важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, а саме тим, що ОСОБА_4 , законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати про його небажання вести законний спосіб життя.

Зазначені ризики не зменшились та не зникли, а тому слідчий суддя вважає можливим продовжити строк дії обраного до підозрюваного запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № З ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 квітня 2022 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.
Заставу визначити у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47 860 (сорок сім тисяч вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії запобіжного заходу.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №0000076 від 26.01.2022;
- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 21.03.2022 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1