ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2022 Справа №607/1764/21

Провадження №1-кп/607/262/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, матеріали кримінального провадження № 0000022 від 12 червня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою та проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника зв`язку - командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 1, 2, 3, 4, 114 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 12, 16, 82, 83, 84, 91, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п. 13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року №1225, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив у вигляді збагачення за рахунок чужого майна, з метою заволодіння, чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи за посадою безперешкодний доступ до приміщення складу служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та право розпорядження майном служби зв`язку, в умовах особливого періоду, у грудні 2019 року, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, виніс за межі військової частини військове майно загальною вартістю 286939,74 грн., а саме 12 одиниць радіостанцій портативних спеціального призначення «Motorola DP 4400» із заводськими номерами: 807TVD6463, 807TVD8140, 807TVD0905, 807TVD6904, 807TUZM030, 807TUZ7456, 807TUZL839, 807TUZL897, 807TUZL571, 807TUZL709, 807TUZL515, 807TUZL416, вартістю 17572,80 грн. за одиницю, 3 одиниці радіостанцій портативних спеціального призначення «Motorola DP 4800» із заводськими номерами: 871TVHR233, 871TVHR181, 871TVHR793, вартістю 19915,38 грн. за одиницю, та 1 одиницю комп`ютерного обладнання (ноутбук разом із програмним забезпеченням) Dell Vostro 3581 із заводським номером 91FPDX2, вартістю 16320 грн., та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України, не визнав та суду показав, що в 2019 році проходив військову службу на посаді начальника зв`язку - командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 та був відповідальним за майно цієї частини, в тому числі ноутбук та радіостанції, які вони отримали для користування. Зазначене майно зберігалося в кімнаті підвального приміщення штабу частини, куди можна було потрапити через вхід, де знаходився черговий. Інший вхід в цю кімнату не функціонував. В зазначену кімнату безперешкодно могли потрапити військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , де проходили службу 5 чоловік. Облік осіб, які заходили в цю кімнату, не вівся. Він, обвинувачений, робив звірку наявного майна один раз на місяць, а також, безпосередньо перед виїздом на полігон в 2019 році. Все майно було в наявності. Під час перебування на полігоні змінювалося керівництво військової частини, а тому передача належного майна здійснювалася по рапортах, без фактичної звірки. Повернувшись в розташування військової частини НОМЕР_1 , він та інші військовослужбовці частини виявили, що двері кімнати, де зберігалися радіостанції, відкриті, а також виявили відсутність радіостанцій та ноутбука, які зазначені в обвинувальному акті. Всі військовослужбовці, які мали доступ до кімнати, де зберігалися радіостанції, були разом із ним, обвинуваченим, на полігоні.

ОСОБА_4 вказав, що він здавав в ломбард ноутбук, зазначений в обвинувальному акті, та востаннє не викупив. Однак повернув у військову частину рівнозначний ноутбук. Щодо радіостанцій, ОСОБА_4 повідомив, що не має відношення до їх зникнення та в ломбард їх не здавав. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження на нього чинився тиск співробітниками СБУ, щоб він зізнався у здачі в ломбард радіостанцій, проте він цього не робив. Обвинувачений підтвердив, що один раз зустрічався із свідком ОСОБА_7 та неодноразово зв`язувався з ним по телефону, однак це стосувалося повернення ноутбука.

Крім цього, обвинувачений не визнав заявлений до нього цивільний позов, оскільки не має відношення до зникнення радіостанцій.

Не зважаючи на не визнання вини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України, доводиться дослідженими під час судового розгляду показаннями свідків та оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами та висновками експертів, зокрема.

Показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що ОСОБА_4 був відповідальним за військове майно військової частини НОМЕР_1 . При зміні посади командира військової частини НОМЕР_1 , враховуючи, що вся військова частина знаходилася на полігоні в АДРЕСА_4 , обвинувачений у рапорті повідомляв, що все майно у наявності. Проте по прибуттю на місце служби в м. Тернопіль, комісія виявлена недостачу, а саме: не вистачало радіостанцій та ноутбука.

Показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що зі слів командира військової частини ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_4 здав в ломбард ввірене йому військове майно.

Показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що 05 травня 2020 року в складі комісії, він прийшов в приміщення, де зберігалося майно військової частини НОМЕР_1 , та виявили нестачу приблизно 15 одиниць радіостанцій «Motorola DP 4400» та «Motorola DP 4800», одного ноутбука, у зв`язку з чим було проведено службове розслідування, під час якого встановлено, що ОСОБА_4 це майно здав в ломбард.

Показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що він, на підставі наказу командира, проводив службове розслідування по факту зникнення майна військової частини НОМЕР_1 , а саме: радіостанцій та двох ноутбуків. Під час спілкування із ОСОБА_4 , який був відповідальний за це майно, останній йому повідомив, що здав зазначене майно та отримав за нього гроші, оскільки у нього, з його слів, було скрутне матеріальне становище. Під час службового розслідування ОСОБА_4 один ноутбук повернув, а замість другого ноутбука придбав рівноцінний. Щодо радіостанцій, майор ОСОБА_10 зв`язувався із особою, яка купила це майно, однак радіостанції уже були реалізовані. Свідок вказав, що майно зберігалося в спеціальній кімнаті, в підвальному приміщенні штабу військової частини. Доступ до цієї кімнати мали лише особи, яким це дозволяли повноваження. Вхід в кімнату закривався на замок, опечатувався та здавався під охорону.

Показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що його командир повідомив йому про нестачу майна військової частини НОМЕР_1 . Свідок особисто спілкувався із ОСОБА_4 , який сказав, що майно він здав в ломбард.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що в березні 2020 році він приймав посаду від командира військової частини НОМЕР_1 . По прибуттю на місце служби вся військова частина знаходилася на полігоні у Рівному, куди він і прибув. Оскільки фактично перевірити наявне у військовій частині майно він не міг через перебування на полігоні, відповідальні особи доповіли про наявність такого майна рапортами. На початку травня 2020 року вони прибули в м. Тернопіль та одразу у складі комісії він пішов на склад військової частини для перевірки майна. Під час перевірки майна відділення зв`язку була виявлена недостача, а саме: не вистачало приблизно 15 радіостанцій та ноутбука. Ним було написано рапорт та призначено службове розслідування. В подальшому він, свідок, намагався з`ясувати де знаходяться радіостанції, під час чого ОСОБА_4 йому повідомив, що здав їх в ломбард, вказав дати коли це мало місце, а саме: грудень 2019 року, та надав номер телефону за яким він телефонував. Зв`язавшись із особою, яка купила майно військової частини, була отримана інформація, що викупити його уже не можливо. Ноутбук ОСОБА_4 придбав рівноцінний втраченому. Свідок ОСОБА_10 повідомив, що радіостанції знаходилися на складі зв`язку бригади. Доступ до складу мали лише визначені люди, і навіть він брав дозвіл в начальника штабу бригади щоб потрапити на склад. Коли вони прийшли для перевірки майна, двері кімнати були не запломбовані.

Показаннями допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що в березні 2020 року вони перебували на полігоні в м. Рівне і під час цього мінявся його командир підрозділу. Передача посади командира здійснювалася по рапортах. Після прибуття до розташування військової частини в АДРЕСА_3 новий командир хотів перевірити наявне майно тому, в складі комісії, здійснив таку перевірку, під час якої, було виявлено відсутність радіостанцій. Він особисто в комісію не входив та перевірку майна не здійснював. Майно знаходилося на складі штабу військової частини. Доступ до нього мав лише ОСОБА_4 та був відповідальним за нього. Після виявлення відсутності радіостанцій ОСОБА_4 повідомляв, що здав їх в ломбард та повідомив номер телефону по якому зв`язувався.

Показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_7 , який суду показав, що він викупляв речі, які ОСОБА_4 здавав в ломбард. Це були радіостанції та ноутбуки. У зв`язку із великим проміжком часу, дати, коли це було пригадати не може. Також свідок підтвердив факт проведення із ним слідчої дії під час досудового розслідування даного кримінального провадження впізнання особи.

Окрім цього, під час судового розгляду досліджено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 12 червня 2020 року № 17/6/6-1384нт заступника начальника 6 відділу 6 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБ України щодо виявлення нестачі військового майна військової частини НОМЕР_1 , а саме: портативних радіостанцій «Motorola DР 4400» в кількості 12 одиниць, портативних радіостанцій «Motorola DР 4800» в кількості 3 одиниці, комп`ютерного обладнання із програмним забезпеченням DELL Vostro 3581 в кількості 2 одиниці.

До повідомлення долучено копії документів на обґрунтування відомостей, зазначених у ньому, які суд визнає недопустимими доказами та не бере до уваги, оскільки пояснення в даному випадку не є джерелом доказів, а копії документів отримані не в порядку, встановленому КПК України.

Судом також досліджено документи, вилучені у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року про тимчасовий доступ до речей та документів, протокол такого доступу від 14 липня 2020 року:

Контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗС України на посадах осіб сержантського складу від 11 вересня 2019 року, згідно якого ОСОБА_4 зарахований на військову службу на посаду начальника зв`язку командира взводу управління кадру військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 строком на один рік.

Рапорт ОСОБА_4 від 02 квітня 2020 року, згідно якого він доповідає командиру військової частини НОМЕР_1 про те, що майно цієї частини в наявності, в справному стані та відповідає обліковим документам.

Книгу обліку наявності та руху військового майна військової частини НОМЕР_1 , у якій відображено на балансі цієї частини 18 радіостанцій DР 4400, 3 радіостанції DR 4800 та 2 одиниці комп`ютерного обладнання, які отримані 26 серпня 2019 року відповідно до накладної №84.

Копію наряду №101501/44 від 05 серпня 2019 року на видавання (приймання) військового майна, в тому числі 18 радіостанцій DР 4400, 3 радіостанції DР 4800 та 2 одиниці комп`ютерного обладнання. Копію акту приймання передачі основних засобів №1601/ОЗ від 22 серпня 2019 року, в тому числі 18 радіостанцій DР 4400, 3 радіостанції DР 4800. Копію акту приймання передачі основних засобів №1602/ОЗ від 22 серпня 2019 року комп`ютерного обладнання в кількості 2 одиниці. Копію накладної №1604 від 22 серпня 2019 року, копію накладної №1603 від 22 серпня 2019 року.

Копію накладної №84/19, згідно якої молодший сержант ОСОБА_15 26 серпня 2019 року отримав, в тому числі 18 радіостанцій DР 4400, 3 радіостанції DR 4800 та 2 одиниці комп`ютерного обладнання.

Акт приймання-передачі посади від 02 квітня 2020 року № 91 із додатками, згідно якого старший лейтенант ОСОБА_14 здав, а майор ОСОБА_10 прийняв справи та посаду командира військової частини НОМЕР_1 . Згідно додатку до цього акту та рапорту командира зв`язку ОСОБА_4 , майно служби зв`язку в наявності у повному обсязі.

Акт приймання-передачі посади від 27 березня 2020 року № 69 із додатками, згідно якого майор ОСОБА_16 здав, а старший лейтенант ОСОБА_14 прийняв справи та посаду командира військової частини НОМЕР_1 . Згідно додатку до цього акту, майно служби зв`язку в наявності у повному обсязі.

Наказ командира військової частини НОМЕР_2 №413 від 07 травня 2020 року про призначення службового розслідування щодо виявленої недостачі майна зв`язку військової частини НОМЕР_1 . Таке розслідування було призначено на підставі рапорту майора ОСОБА_17 від 05 травня 2020 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження.

Акт підсумків службового розслідування, затверджений т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 09 червня 2020 року із додатками. Згідно вказаного акту, в ході розслідування було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_4 збув передане йому на зберігання майно зв`язку військової частини НОМЕР_1 , а саме: портативні радіостанції «Motorola DР 4400» в кількості 12 одиниць, портативні радіостанції «Motorola DР 4800» в кількості 3 одиниці, комп`ютерне обладнання (ноутбук разом із програмним забезпеченням) DELL Vostro 3581 в кількості 2 одиниці. Зазначений висновок був зроблений, зокрема і на підставі пояснень ОСОБА_4 , відібраних у нього комісією 05 травня 2020 року, згідно яких останній вказав, що перебуваючи у скрутному фінансовому становищі, побачив рекламу про викуп майна з ломбарду під 5 %. Зателефонувавши за вказаним в рекламі номером телефону, він домовився про радіостанції. В подальшому він виніс 3 радіостанції, а потім ще декілька. Щодо відсутності двох ноутбуків, у своїх поясненнях ОСОБА_4 вказав, що їх він також виніс. Також, ОСОБА_4 повідомив номер телефону, за яким зв`язувався щодо здачі майна, а саме: НОМЕР_3 . 08 травня 2020 року ОСОБА_4 більш детально повідомив обставини здачі в заставу майна військової частини та вказав, що такі факти мали місце приблизно в листопаді грудні 2019 року. Пояснення ОСОБА_4 від 05 травня 2020 року та від 08 травня 2020 року, як додаток до акту, долучені до матеріалів кримінального провадження.

Також, судом досліджено наступні докази.

Протокол огляду від 23 липня 2020 року, згідно якого, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, було оглянуто Книгу обліку наявності та руху військового майна військової частини НОМЕР_1 , у якій відображено надходження 18 радіостанцій DР 4400 та 3 радіостанції DR 4800. Згідно накладних №43/20 від 21 травня 2020 року та №62/20 від 28 травня 2020 року, зі складу військової частини НОМЕР_1 було видано 6 радіостанцій DР 4400, в результаті чого залишилося обліковано на складі, станом на 03 червня 2020 року, 12 одиниць таких радіостанцій.

Протокол огляду від 14 липня 2020 року, згідно якого, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, було оглянуто Книгу обліку наявності та руху військового майна військової частини НОМЕР_2 , у якій відображено облік 18 радіостанцій DР 4400 та 3 радіостанції DR 4800.

Протокол огляду від 22 вересня 2020 року, згідно якого, було оглянуто Книгу обліку наявності та руху військового майна військової частини НОМЕР_2 , у якій відображено облік комп`ютерного обладнання в кількості 2 одиниці.

Протокол огляду від 22 вересня 2020 року, згідно якого, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, було оглянуто Книгу обліку втрат військового майна служби зв`язку військової частини НОМЕР_2 , у якій відображено відомості щодо втрати 12 комплектів радіостанцій DР 4400, 3 комплекти радіостанцій DR 4800 та одного комплекту комп`ютерного обладнання.

На підставі постанови слідчого Третього СВ СУ ТУ ДБР від 14 липня 2020 року у ОСОБА_4 відібрано експериментальні зразки підпису для проведення експертизи (протокол відібрання експериментальних зразків підпису для експертизи від 14 липня 2020 року).

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №5100 від 01 вересня 2020 року, яка була призначена на підставі постанови слідчого від 17 липня 2020 року, підписи від імені ОСОБА_4 , розташовані перед рукописними та друкованим записами « ОСОБА_18 » у накладній №84/19 на видання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_2 від 26 серпня 2019 року; акті прийому-передачі посади командира кадру військової частини НОМЕР_2 від 26 березня 2020 року; додатку до акту прийому-здачі посади командира військової частини НОМЕР_1 від 02 квітня 2020 року виконані ОСОБА_4 .

Згідно висновку судової економічної експертизи №1177/1184/1185/1186/20-22 від 28 вересня 2020 року, яка була призначена на підставі постанови слідчого від 23 вересня 2020 року, документально підтверджується вартість майна, відсутність якого було виявлено у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відповідно до довідки розрахунку по визначенню залишкової вартості втраченого майна на суму 286939,74 грн.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 06 жовтня 2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 , як особу, у якої він 26 листопада 2019 року викупляв 2 радіостанції Моторолла та один ноутбук Dell із ломбарду «Скарбничка» у м. Тернополі. До протоколу долучено карту пам`яті, яка досліджена під час судового розгляду.

Протокол огляду від 11 вересня 2020 року, згідно якого було оглянуто оптичний носій інформації, наданий ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2020 року (протокол тимчасового доступу від 08 вересня 2020 року). В ході огляду вказаної інформації встановлені з`єднання між абонентськими номерами НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 та НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 28 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року та 14 квітня 2020 року.

Протокол додаткового огляду інформації ПрАТ «Київстар» від 29 січня 2021 року, згідно якого були встановлені з`єднання між абонентськими номерами НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 та НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 з 28 листопада 2019 року по 03 березня 2020 року.

Протокол огляду від 29 січня 2021 року, згідно якого слідчий оглянув матеріали кримінального провадження №0000050 від 14 вересня 2020 року та вилучив із нього, долучивши до даного провадження: наряд №101501/39 від 05 серпня 2019 року, акт приймання-передачі основних засобів від 22 серпня 2020 року №1601/ОЗ та додаток 1 до нього, акт приймання-передачі основних засобів від 22 серпня 2020 року №1602/ОЗ та додаток 1 до нього, акт списання майна служби зв`язку по факту втрати військового майна військової частини НОМЕР_2 №2/20/213 від 25 червня 2020 року, акт оцінення військового майна від червня 2020 року; акт приймання комп`ютерного обладнання №2/20 від червня 2020 року. У вказаних документах відображено облік військового майна, а саме: 18 комплектів радіостанцій DР 4400, 3 комплекти радіостанцій DR 4800 та двох комплектів комп`ютерного обладнання.

Згідно отриманої слідчим інформації із військової частини НОМЕР_2 від 01 грудня 2020 року, за підписом т.в.о. командира, згідно п. 16 наказу № 116 від 01 червня 2018 року командира військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_4 було призначено на посаду начальника зв`язку - командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 , що згідно ст. 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24березня 1999 року № 548-XIV передбачає матеріальну відповідальність за збереження майна командиром взводу. Місце зберігання військового майна, а саме радіостанцій MOTOROLA DP 4800 в кількості 3 одиниці та MOTOROLA DP 4400 в кількості 12 одиниць було визначено в підвальному приміщенні штабу військової частини НОМЕР_2 . Дане місце зберігання та вказане місце зберігання зазначеного майна було визначено згідно усного розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 . Порядок зберігання майна передбачено наказом Міністерства оборони України № 440 від 17 серпня 2017 року «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», Положенні про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року № 1225, Наказ Міністерства оборони України № 300 від 16 липня 1997 року «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України». Ноутбуки DELL VOSTRO 3581 знаходилися в штабі військової частини НОМЕР_1 , де повсякденно використовувалися особовим складом частини. Доступ до приміщення де зберігалися радіостанції MOTOROLA DP 4800 в кількості 3 одиниця, MOTOROLA DP 4400 в кількості 12 одиниць та ноутбуки DELL VOSTRO 3581 мав тільки молодший сержант ОСОБА_4 . Ключі від приміщення зберігалися в нього. Порядок входу до згаданого приміщення визначався усним розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 .

В судовому засіданні також досліджені оригінали формулярів на радіостанцій портативних спеціального призначення «Motorola DP 4400» та «Motorola DP 4800» в кількості 13 штук.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно: за ч. 3 ст. 410 КК України, привласнення іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не має відношення до втрати радіостанцій, зазначених в обвинувальному акті, суд до уваги не бере, оскільки такі спростовані дослідженими під час судового розгляду доказами. Так, допитані свідки вказали, що саме обвинувачений мав доступ до вказаного майна і безпосередньо після виявлення його відсутності ОСОБА_4 їм повідомляв що здав це майно в ломбард. Крім цього, під час проведення службового розслідування у військовій частині ОСОБА_4 також пояснював, що саме він взяв зазначене майно та не повернув його, віддавши в заставу та отримавши за нього грошові кошти. При цьому він надавав інформацію про номер телефону, по якому він зв`язувався та особу, яка викупляла майно, що вказує на правдивість його первинних пояснень. Такі пояснення обвинувачений надавав ще до внесення відомостей до ЄРДР, що спростовує його твердження про тиск на нього з боку працівників правоохоронних органів.

Отже, покази ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду, суд розцінює, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності та до уваги не бере.

При прийнятті рішення про доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину суд враховує, що згідно з ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Адміністративно-господарські функції - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді начальника зв`язку - командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_1 , а отже, у силу своїх обов`язків виконував адміністративно-господарські функції, був службовою особою та, перебуваючи на вказаній посаді, використав її для привласнення військового майно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до такого порушення та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема його стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, те, що він не судимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 410 КК України, яке, згідно з приміткою до ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням, що виключає можливість застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Прокурором у кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_2 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої майнової шкоди на суму 262469 грн. 02 коп.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Беручи до уваги, що неправомірними діями ОСОБА_4 державі в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_2 завдано майнової шкоди на суму 286939,74 грн., з урахуванням коштів, які уже стягнуті із обвинуваченого, цивільний позов прокурора підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь військової частини НОМЕР_2 262469 грн. 02 коп. (двісті шістдесят дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять гривень дві копійки) завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення: судової почеркознавчої експертизи №5100 від 01 вересня 2020 року в розмірі 6537 грн.60 коп.; судової економічної експертизи №1177/1184/1185/1186/20-22 від 28 вересня 2020 року в розмірі 7845 грн. 20 копійок на загальну суму 14382,8 грн. (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1