Номер провадження: 11-сс/813/1227/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 року в кримінальному провадженні №0000031 від 06.04.2021 року, -

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та у кримінальному провадженні №0000031 внесеного до ЄРДР 06.04.2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів, існує необхідність у збереженні речових доказів та забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого в суді першої інстанції. Захисник посилається на те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без участі власника майна або його представника, незважаючи на їх бажання прийняти участь в судовому засіданні, що обмежило право власника на доступ до суду.

Разом з апеляційною скаргою, представник власника майна подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Однак, ініціювання представником власника майна питання про поновлення строку на апеляційне оскарження є зайвим, розгляд справи відбувся в суді за відсутністю власника, оскаржена ухвала отримана представником власника майна 30.07.2021 року, а 01.08.2021 року подана апеляційна скарга, що свідчить про подання апеляційної скарги в межах строку на оскарження, враховуючи приписи ч.3 ст.395 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою, яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України (далі - КПК) визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно зі ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому, КПК не встановлено чіткого переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, але п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК регламентовано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.
Одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК).
У ст. 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Водночас, в останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
За таких обставин, власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.
Згідно матеріалів судового провадження та долучених до апеляційної скарги документів, вбачається, що власником майна, на яке накладено арешт є ОСОБА_9 .
Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ст.ст. 24, 64-2, 173, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК, представник власника майна адвокат ОСОБА_8 є особою, яка вправі звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.
Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є незаконною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000031 від 06.04.2021 року, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положення зазначеної вище норми КПК узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Стаття 172 КПК встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
При цьому, розгляд клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.
З матеріалів судової справи вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт: ноутбук марки Dell Inspirion 15-3521, DPN:RJ86D A00 з зарядним пристроєм, відповідно до положень ч.1 ст.167, ч.1 ст.168 КПК, є тимчасово вилученим.
За таких обставин, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не могло відбуватись без повідомлення власника майна або його представника.
Відповідно до ч.2 ст.134 КПК, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
Проте, всупереч положенням зазначеної норми процесуального закону, власник тимчасово вилученого майна або його представник не були сповіщені судом першої інстанції про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Як свідчить зміст оскарженої ухвали слідчого судді та матеріали судової справи, розгляд клопотання слідчого відбувся за відсутністю власника тимчасово вилученого майна або його представника.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого та постановленні оскарженої ухвали допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно без повідомлення власника або його представника, що суперечить вимогам ч.1 ст.172 КПК.

Такий порядок розгляду клопотання слідчого потягнув за собою обмеження права власника тимчасово вилученого майна на доступ до суду, що відповідно до вимог ч.2 ст.412 КПК є істотним порушення вимог процесуального закону, а тому таке порушення є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги представника власника майна, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 року, якою у кримінальному провадженні №0000031 від 06.04.2021 року накладено арешт на майно, вилучене та виявлене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000031 від 06.04.2021 року, про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4