Справа № 589/3531/21
Провадження № 1-кп/589/649/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року

головуючого ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, ФОП, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту, 20.06.2021 ОСОБА_4 здійснюючи свою господарську діяльність на ФОП ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , допустив до роботи та фактично почав використовувати найману працю ОСОБА_5 .. При цьому остання висловлювала ОСОБА_4 своє бажання бути офіційно працевлаштованою та надавала для цього необхідні документи.

Під час роботи на ФОП ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 отримувала грошові кошти за виконану роботу готівкою особисто від ОСОБА_4 у вигляді зарплати. По при це, ФОП ОСОБА_4 жодних документів, що підтверджують виплату заробітної платні ОСОБА_5 , не складав.

Крім того, під час використання найманої праці вищевказаної особи ФОП ОСОБА_4 не подавав повідомлень до центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу працівника в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, в порушення вимог ч. 4 ст. 48 КЗпІІ України, відповідно до якої до трудової книжки заносяться відомості про роботу, ФОП ОСОБА_4 не здійснив фактичні записи до трудової книжки про те, що ОСОБА_5 працювала у нього на посаді диспетчером в службі таксі у період часу з 20.06.2021 по 12.08.2021.

Крім того, всупереч вимогам чинного трудового законодавства ФОП ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 30 Закону України «Про оплату праці» упродовж вищевказаного періоду часу не забезпечував облік робочого часу ОСОБА_5 ..

Також всупереч вимогам ст. 253 КГЗпП України протягом зазначеного

періоду ФОП ОСОБА_4 не зареєстрував ОСОБА_5 у фондах соціального страхування, внаслідок чого остання була позбавлена гарантованого ст. 46 Конституції України права на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, безробіття з незалежних від особи обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, в тому числі позбавлені права на нарахування пенсії відповідно до ст.ст. 8, 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Внаслідок не оформлення ФОП ОСОБА_4 трудових відносин з ОСОБА_5 , з останньої не здійснювалось утримання податку з доходу фізичних осіб передбаченого Податковим кодексом України.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснюючи підприємницьку діяльність та маючи щодо найманого працівника право особистого прийому та звільнення з роботи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою зменшення витрат на оплату праці за рахунок грубого порушення прав найманого працівника, прийняв та допустив до роботи працівника з 20.06.2021 ОСОБА_5 , після чого використовував її найману працю до 25.08.2021 року, без оформлення трудового договору, видачі відповідного наказу та розпорядження, без здійснення запису в трудову книжку, без здійснення повідомлення до фонду соціального страхування та здійснення відрахування коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та пенсійне забезпечення відповідно до вимог ст.ст. 253-256 КЗпП України та Законів України «Про загальнодержавне пенсійне страхування», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням, похованням», та не здійснюючи утримання податку з доходу фізичних осіб.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у прийнятті без офіційного працевлаштування та використання праці громадянки ОСОБА_5 , в період з 20 червня 2021 року по 25 серпня 2021 року, в порушення вимог чинного трудового законодавства України, кваліфікуються за ч. 1 ст. 172 КК України - тобто грубе порушення законодавства про працю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілою та повністю відновив її права.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання ОСОБА_4 і також просила суд закрити провадження щодо останнього, звільнивши його від кримінальної відповідальності, так як вона з ним примирилася і він повністю відновив її право.

Прокурор проти клопотань обвинуваченого та потерпілої не заперечував.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого та потерпілої підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частинами 3 та 4 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, до кримінальної відповідальності притягується вперше, примирився з потерпілою та повністю відшкодував їй завдану шкоду.

З огляду на положення статті 46 КК України, статей 284, 285, 286, 288 КПК України суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 172 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а провадження у справі закрити.

Судові витрати та речові докази відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 172 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, №0000473, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2021, щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 172 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1