Справа № 203/396/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій поставлено питання про скасування постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 30.12.2021 року, про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000352 та провести його допит.
В наданій заяві адвокат ОСОБА_3 просив розглядати скаргу без його участі та задовольнити останню.
Враховуючи подану скаржником заяву про розгляд скарги за його відсутності та положення ст.26 КПК України, а також положення ст.28 КПК України щодо розумності строків та встановлені ч.2 ст.306 КПК України строки для розгляд скарг, поданих в порядку ст.303 КПК України, положення ч.3 ст.306 КПК України, згідної яких неявки слідчого не перешкоджає розгляду скарги, а також надання суду для огляду матеріалів відповідного кримінального провадження, що дозволяють в повному обсязі перевірити доводи скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести подальший розгляд скарги за відсутності скаржника та слідчого.
Перевіривши викладені в скарзі доводи, дослідивши долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0000352, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що 17.08.2021 року до ЄРДР, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10.08.2021 року у справі №554/7576/21, було внесено відомості за заявою представника ОСОБА_4 адвоката АО «Міллер» Наєм Масі-Мустафа від 27.07.2021 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України, щодо можливих протиправних дій службових осіб УСБУ в Дніпропетровській області.
За наслідками внесених відомостей розпочате кримінальне провадження №0000352, досудове розслідування у якому здійснюється Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві.
24.12.2021 року адвокатом АО «Міллер» Наєм Масі-Мустафа в інтересах ОСОБА_4 до слідчого було подано клопотання про повторний розгляд заяви про визнання ОСОБА_4 потерпілим у зазначеному вище кримінальному провадженні, в задоволенні якого постановою слідчого від 30.12.2021 року було відмовлено.
В обгрунтування прийнятого рішення слідчим в постанові зазначено, що на даному етапі досудового розслідування відсутні підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ч.2 ст.365 КК України, за якою було відкрито кримінальне провадження №0000352, встановлено кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
В свою чергу ч.1 ст.365 КК України встановлено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Відповідних до правових висновків, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №301/2178/13-к, провадження №13-57кс18, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, вичерпується діями, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень і містять принаймні одну з ознак: супроводжуються насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Під істотною шкодою, наявність якої є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, відповідно до примітки 3 ст.364 КК України, є шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
З поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення та протоколу допиту ОСОБА_4 в якості свідка вбачається, що останній посилався на неправомірні дії співробітників УСБУ в Дніпропетровській області, що полягали у відсутності законних підстав для проведення бесіди, вимаганні від заявника персональних даних, використанні під час співбесіди фраз, які заявник розцінював як погрозу його життю та здоров`ю.
Вказані обставини, в разі їх підтвердження в ході досудового розслідування, не виключають можливого заподіяння ОСОБА_4 шкоди, що в силу ст.55 КПК України може бути підставою для набуття останнім статусу потерпілого.
Про це, зазначалось і в ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2021 року, якою було скасовано попередню постанову слідчого від 15.10.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, як винесену передчасно.
При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.55 КПК України передбачено, що постанова про відмову у визнанні потерпілим виноситься слідчим або прокурором за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що на теперішній час в рамках кримінального провадження допитано в якості свідка ОСОБА_4 , покази якого спростовуються показами допитаних в якості свідків співробтіників УСБУ в Дніпропетровській області.
Крім того, згідно показань останніх вбачається, що під час бесіди між ними були присутні також інші особи, колеги ОСОБА_4 , наведено відомості щодо можливого здійснення ними відеозапису.
Вказані особи на теперішній час не встановлені та не допитані, відеозапис не досліджувався.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу в частині скасування постанови слідчого від 30.12.201 року, як винесеної передчасно.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що виходячи із обставин кримінального провадження, відомості щодо протиправних дій співробітників УСБУ в Дніпропетровській області, можливого заподіяння внаслідок цих дій шкоди правам та інтересам ОСОБА_4 та, відповідно, підстави для залучення останнього в якості потерпілого у кримінальному провадженні, підлягають додатковій перевірці, шляхом встановлення та допиту відповідних свідків, дослідження відеозаписів події, проведення інших необхідних слідчих та процесуальних дій, спрямованих та повне та всебічне дослідження обставин справи.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також слідчий суддя враховує, що діюче кримінально-процесуальне законодавство України, зокрема ст.ст.36,40 КПК України, передбачають, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється.
Таким чином, скарга в частині заявлених вимог про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000352 та проведення його допиту, задоволенню не підлягає, оскільки вказані питання не відноситься до повноважень слідчого судді при здійснення контролю у кримінальному провадженні та є компетенцією слідчого та прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,26,28,36,40,55,303,306,307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 30 грудня 2021 року, про відмову у визнанні потерпілим.
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1