ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003044 від 28.10.2021 р. за апеляційною скарго захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2022 року,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання слідчого СВ №4 (м.Новоселиця) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 - задоволено.
Продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.15 ч.3 ст.194 ч.2 КК України, - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали встановлено до 28 квітня 2022 року включно.

Доводи апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 у своїй

ЄУНСС №720/134/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9 .
Провадження №11-сс/822/27/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України
апеляційній скарзі з даним рішенням слідчого судді не погоджується, оскільки воно постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, без детального вивчення матеріалів кримінального провадження, без проведення ґрунтовного аналізу матеріалів щодо обґрунтованості висунутого клопотання про подовження строку дії домашнього арешту та покладених обов`язків на підозрюваного.
Вказує про те, що слідчим суддею взагалі не досліджувалось та не враховано, що ОСОБА_8 будь-якої підозри за ч.1 ст. 309 КК України не оголошено, а тому посилання прокурора в клопотанні про продовження строку дії цілодобового домашнього арешту є необґрунтованим з цих підстав. Також, слідчим суддею не здійснений аналіз обґрунтованості оголошеної ОСОБА_8 підозри за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України від 28.10.2021 р..
Вважає, що оголошена ОСОБА_8 підозра ґрунтується суто на припущеннях та на підставі суперечливих обставин, а докази, що зібрані в ході досудового розслідування, не вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних правопорушень.
Звертає увагу на характеризуючи дані особи ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не чинить супротиву слідству, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та доглядає за хворим батьком, а також те, що слідчим та прокурором у поданому клопотанні фактично не наведено достатніх підстав вважати, що мають місце і продовжуються існувати ризики для продовження дії обраного щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказує про хворобливий стан ОСОБА_8 на час розгляду справи, що підтверджено перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із психічним захворюванням, за таких обставин, підстав для продовження дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту немає.

Позиції сторін.

Захисник ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених в ній, скасувати ухвалу слідчого судді в повному обсязі та винести нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 до 06:00 наступного дня.
Прокурор просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як обґрунтовану та прийняту у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п. п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, §57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови»№35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З матеріалів кримінального провадження наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що 28.10.2021 року приблизно о 05 год. гр. ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, реалізовуючи умисел підпалив покришки коліс автомобіля з метою подальшого підпалу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві користування гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , однак свій злочинний умисел до кінця не довів та не вчинив усіх дій для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

28.10.2021 р. відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0003044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

У ході досудового розслідування та проведеними оперативно розшуковими заходами встановлено, що умисне пошкодження майна, шляхом підпалу ОСОБА_8 , здійснив використовуючи транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , для пересування до місця вчинення злочину.

Після чого, 28.10.2021 р. слідчим на підставі заяви від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жительки АДРЕСА_3 , про дозвіл на проведення огляду її майна, а саме, транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено огляд вищевказаного транспортного засобу. Під час даного огляду в присутності понятих було виявлено та вилучено згорток фольги, у якому наявна порошкоподібна речовина рожевого кольору, який упакований до сейф пакету №ЕХР 0225108, а також в сейф пакеті №ЕХР 040287 упаковане наступне: 2 газових поршня з регуляторами, пара рукавиць, шматок резинової камери, замотані запальнички.

За наслідками вищевикладеного, 28.10.2021 р. відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0003046 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Після чого, 28.10.2021 р., на підставі ст.ст. 36, 110, ч.ч.1,5 ст. 217 КПК України, процесуальними керівниками прийнято рішення про об`єднання матеріалів досудових розслідувань вказаних кримінальних проваджень в одне кримінальне провадження та присвоєно №0003044.

28 жовтня 2021 року о 20 год. 21 хв. ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 24.12.2021 року, ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 27.01.2022 року.

26.01.2022 року ухвалою Новоселицького районного суду строк досудового розслідування в даному кримінальному проваджені продовжено до 28.04.2022 року.

На думку колегії суддів, судове рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

В силу вимог ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив, що зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доданих до клопотання доказів, а також правильно визначив причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, за таких обставин та наведених у клопотанні даних, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України та продовження застосування до останнього обмежувальних заходів.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, на думку колегії суддів, при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Твердження сторони захисту в частині того, що ОСОБА_8 не пред`явлено підозру за ч.1 ст. 309 КК України, а отже немає підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необґрунтованими та такими, що суперечать наявним матеріалам кримінального провадження й не спростовують висновків слідчого судді щодо підстав продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так як, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Крім того, факт вчинення останнім вказаного злочину доводиться матеріалами кримінального провадження, а тому підозра у вчиненому кримінальному правопорушенні є обґрунтованою

Колегія суддів вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, а тому погоджується з висновками слідчого судді щодо прийнятого рішення.

Оскільки, ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 , яка безпосередньо виявила його на місці вчинення правопорушення, так як підозрюваному відомо її місце проживання, а також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла неодноразово зверталась до органів поліції з приводу протиправних дій підозрюваного щодо неї; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжите те, в якому підозрюється, адже особа не завершила свою мету та не довела свої дії до кінця, щоб завдати шкоди потерпілій; не працює, а тому відсутня необхідність в його пересуванні у денний час доби, а також те, що стороною захисту, ні в апеляційній скарзі, а ні в судовому засіданні апеляційної інстанції не спростовано підстав продовження існування вищевказаних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України існують та виправдовують продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 ..

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, як про це апелює сторона захисту.

Керуючись ч.2 ст. 376, 176-178, 181, 193, 194, 196, 199, 309, ч.3 407, 422, ч.4 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2022 року, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3