СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/9644/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали", про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001088 від 30.11.2015 року,-
встановив:
До слідчого судді Святошинського райсуду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ "Побутрембудматеріали", про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 22.11.2021 року, в рамках кримінального провадження №0001088 від 30.11.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.358 КК України.
В обрунтування клопотання адвокат вказував, що слідчим суддею винесено ухвалу про накладення арешту на майно через умисні та приховані від правосуддя прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва факти та обставини, які йому були достовірно відомі, однак про які останній навмисно не повідомив слідчого суддю при зверненні з клопотанням, що стало наслідком накладення арешту, потреби у якому не існувало і не існує на даний час. Окрім того, прокурором при зверненні з клопотанням про арешт майна приховано від суду той факт, що кримінальне провадження №0001088 від 30.11.2015 року було закрите ще 06.12.2016 року постановою слідчого і даних про те, що вказана постанова слідчого скасована не має. Хибними є твердження в клопотанні про арешт майна прокурора, що реконструкція експериментального корпусу Інституту технічної теплофізики НАН України під багатофункціональний комплекс не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки :75:445:0003 на вул.Булаховського, 2 у м.Києві, оскільки з цього приводу відсутні рішення відповідних державних контролюючих органів, а відповідна експертиза у кримінальному провадженні навіть не призначалась. Відсутні також підстави для подальшого існування арешту на об"єкт незавершеного будівництва шляхом накладення заборони на його перетворення, зміну площі чи проведення будь-яких будівельних робіт, пов"язаних з будівництвом, оскільки така заборона не відповідає вимогам ст.37 ЗУ "Про регулювання местобівної діяльності", яка передбачає, що єдиними дозвільними документами, які надають право на здійснення будівельних робіт є дозвіл на виконання будівельних робіт. На даний час виданий дозвіл на виконання будівельних робіт у встановленому законом порядку не скасований і не анульований. За таких обставин подальше існування такого заходу забезпечння кримінального провадження і застосування заборони не є виправданим, не відповідає вимогам та завданням КПК України, а має на меті, за відсутності на те законних підстав, шляхом використання механізму кримінального процесу, втручатись в законну господарську діяльність учасників будівельного процесу і лише для того щоб дошкулити їм та спричинити значних матеріальних втрат і збитків.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи та просив його задовольнити. Додатково заначив, що проектна документація з виконання будівельних робіт з реконструкції експериментального корпусу Інституту технічної теплової фізики НАН України пройшла нове експертне дослідження, яке виконане ТОВ "Укрекспертбудпроект", висновок якого аналогічний експертному дослідженню, що виконувалось ТОВ "Перша приватна експертиза". На підставі нового висновку, 11.12.2021 року Інститутом технічної теплової фізики НАН України отримано новий дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт з реконструкції копусу залізобетонниз конструкцій під багатофункціональний корпус на вул.Булаховського, 2. Таким чином, це виключає можливість застосування таких заборон, як заборону на виконання будь-яких будівельних робіт, оскільки для цього відсутні правові підстави, передбачені ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".
Представник Святошинської окружної прокуратури м.Києва, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду клопотання, не з"явився, клопотань про перенесення розгляду клопотання до суду не направив, матеріалів кримінального провадження суду не надано.
Суд, заслухавши пояснення предстаника заявника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 22.11.2021 року, в рамках кримінального провадження №0001088 від 30.11.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.358 КК України накладено арешт на на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці :75:445:0003, шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам, (часткове відчуження шляхом продажу квартир в будинку) його перетворення шляхом зміни площі чи проведення будь-яких робіт, пов`язаних з будівництвом, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Земельного кодексу України вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказаний об"єкт незавершеного будівництва накладався з метою забезпечення збереження речового доказу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 вказаного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів;спеціальної конфіскації;конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні oб"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.У рішенні Європейського суду з прав людини справа «Будченко проти України» в розділі «Оцінка суду» встановлено: п. 40 «Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.
Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series А № 98). Зі змісту ухвали випливає, що при накладенні арешту на грошові кошти заявника, питання спврозмірності і розумності не досліджувалось взагалі.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Разом з тим, прокурором додаткових доказів чи документів на спростування доводів клопотання адвоката не надано, також не надано доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на даній стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що є необхідність у накладенні арешту на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: м. Київ, вул. Академіка Булаховського, 2, що розташований на земельній ділянці :75:445:0003.

При цьому, слід зазначити, що прокурор, слідчий зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором, слідчим у судовому засіданні не наведено.
Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.
Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2021 у справі № 759/26257/21, провадження № 1 -кс/759/9199/21, а саме: на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: м. Київ, вул. Академіка Булаховського, 2, що розташований на земельній ділянці :75:445:0003 підлягає скасуванню, а клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, -
постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали", про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001088 від 30.11.2015 року, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2021 у справі № 759/26257/21, провадження № 1 -кс/759/9199/21, а саме: на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці :75:445:0003, шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам, (часткове відчуження шляхом продажу квартир в будинку) його перетворення шляхом зміни площі чи проведення будь-яких робіт, пов`язаних з будівництвом, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Земельного кодексу України вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст складено та оголошено о 17.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1