Провадження № 1-кп/742/177/21
Єдиний унікальний № 742/1152/21
ВИРОК
Іменем України
19 жовтня 2021 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000081 по обвинуваченню :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харківці, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07.09.2009 Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 189 КК України до покарання у вигляді 5 рокі позбавлення волі, з конфіскацією майна;
16.09.2015 Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України, звільнений від призначеного покарання з іспитовим троком на 1 рік;
10.11.2020 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України ,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В :
1.Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
10.11.2020 року ОСОБА_4 засуджений Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 11.12.2020.
У зв`язку з чим, з 29.01.2021 і по даний час, ОСОБА_4 перебуває на обліку Прилуцького міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Міністерства юстиції України.
Засуджений ОСОБА_4 29.01.2021 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з наслідками за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Цього ж дня ОСОБА_4 видано під розпис направлення до Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області за адресою с. Ялунівка, вул. Незалежності, 16, для відбування покарання у виді громадських робіт, до виконання яких він повинен був приступити з 01 лютого 2021 року.
Проте, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з направленням, 01.02.2021 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт.
У подальшому ОСОБА_4 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23 лютого 2021 року не з`явився на громадські роботи та не відбував їх без поважних причин, хоча був ознайомлений з порядком та умовами відбування даного покарання, та попереджений про наслідки у разі ухилення від відбування покарання.
У зв`язку з цим, 23.02.2021 року за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання. Проте, ОСОБА_4 не з`явився до місця відбування громадських робіт, у подальшому громадські роботи не відбував без поважних причин, хоча був ознайомлений з порядком та умовами відбування даного покарання, та попереджений про наслідки у разі ухилення від відбування покарання, внаслідок чого станом на 15.03.2021 року ОСОБА_4 не відбув 240 годин громадських робіт, чим не виконав обов`язку відбути покарання, призначеного йому вироком суду.
2. Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що він не відбув покарання тому, що в сільській раді зимою не було роботи.
3. Досліджені в судовому засіданні докази.
допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що він являється фахівцем Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр Пробації» та здійснював контроль за відбуванням покарання ОСОБА_4 01.02.2021 року він особисто в присутності старости села ОСОБА_7 вручив під підпис ОСОБА_4 направлення на відбування покарання. Оскільки староста повідомила, що ОСОБА_4 не приступив до виконання робіт, 23.02.2021 року він особисто виїхав до місця проживання останнього і привезши його до селищної ради в присутності старости було складено та вручено ОСОБА_4 попередження про порушення умов відбування покарання. Оскільки останній не приступив до відбування покарання ним і було направлено подання до Прилуцького відділу поліції про притягнення його до кримінальної відповідальності ;
допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона являється сільським головою Яблунівської ОТГ. До їхнього ОТГ надійшло подання про направлення ОСОБА_4 для відбування покарання у виді громадських робіт. Нею було винесено розпорядження та визначено місце відбування покарання в с. Сергіївка за місцем проживання останнього і обов"язок щодо контролю покладено на старосту ОСОБА_7 ;
допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона являється староста сіл Сергіївка та Сухоліски . На її виконання надійшло розпорядження сільського голови Яблунівського ОТГ про відбування покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 .. В приміщенні селищної ради представником ДУ «Центр пробації» в її присутності було вручено ОСОБА_4 графік виходу на роботу на лютий місяць 2021 року, але жодного разу останній до виконання робіт не приступив. В кінці лютого місяця вона повідомила ДУ «Центр пробації» про те, що Гордецький до виконання громадських робіт не приступив. Також, зазначила, що роботи в сільській раді є завжди і зимою і літом;
вироком Прилуцького міськрайонного суду від 10.11.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 статті 185 , 69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240(двісті сорок) годин ( а.о.с.3-4);
28.12.2020 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області направив до Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» Чернігівської області Розпорядження про виконання вироку Прилуцького міськрайонного суду від 10.11.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 статті 185 , 69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240(двісті сорок) годин( а.о.с.2);
29.01.2021 року ОСОБА_4 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що вразі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, про , що свідчить власноручний підпис на підписці( а.о.с.18);
відповідно до направлення від 29.01.2021 року ОСОБА_4 був направлений до Яблунівської сільської ради для відбування призначеного вироком покарання. Про отримання направлення свідчить підпис засудженого ( а.о.с.23);
розпорядженням Яблунівської сільської ради № 27 від 29 січня 2021 року встановлено: ОСОБА_4 приступити до відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт з 01 лютого 2021 року на території Яблунівської сільської ради та закріпити робоче місце в с.Сергіївка,Яблунівської сільської ради.Відповідальність за складання графіку відбування громадських робіт та ведення за відпрацюваними годинами табелю з 01 лютого 2021 року покладено на ОСОБА_7 старосту сіл Сергіївка та Сухоліски( а.о.с.31);
графіком виходу на роботу засудженому до громадських робіт ОСОБА_4 визначено дати та час виходу на роботу в лютому 2021 року. З даним графіком засуджений ознайомлений про що свідчить його власноручний підпис ( а.о.с.32);
відповідно до акту перевірки виконання рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 23.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 з 01.02.2021 року по 23.02.2021 року не приступив до виконання громадських робіт( а.о.с.46);
23.02.2021 року староста сіл Сергіївка та Сухоліски ОСОБА_9 повідомила Прилуцький МРВ філії «Центр пробації" про те, що ОСОБА_4 до відбування покарання у виді громадських робіт з 01.02.2021 по 23.02.2021 року не приступив( а.о.с.47);
23.02. 2021 року ОСОБА_4 був попереджений про допущення порушення порядку відбування покарання, за те, що без поважних причин не виходив на роботу з 01.02.2021 року по 23.02.2021 року( а.о.с.49);
відповідно до табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт за лютий місяць 2021 року ОСОБА_4 до відбування покарання не приступив( а.о.с.64);
відповідно до довідки від 01.03.2021 року староста сіл Сергіївка та Сухоліски ОСОБА_9 повідомляє, що ОСОБА_4 станом на 15.03.2021 року до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив( а.о.с.69);
графіком виходу на роботу засудженому до громадських робіт ОСОБА_4 визначено дати та час виходу на роботу в березні та квітні 2021 року.( а.о.с.70,78 );
відповідно до табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт за березень місяць 2021 року ОСОБА_4 до відбування покарання не приступив( а.о.с.77);
24.02.2021 року фахівець Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр Пробації в Чернігівській області звернувся з поданням до Прилуцького відділу поліцїї про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України . Відомості внесені єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2021 року за № 0000081( а.о.с.59-60, 79);
згідно довідок № 35/17/1503-21 від 08.06.2021 року та № 35/17/_2844_-21 від 19.10.2021 засуджений ОСОБА_4 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт, залишилось відпрацювати 240 годин( а.с.22).
4. Оцінка Суду.
Відповідно до статті 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають подія кримінального правопорушення( час, місце,спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ), винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частина друга статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести ці обставини поза розумним сумнівом.
Відповідно до статті 94 КПК України, оцінка суду має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у тому числі на оцінці кожного доказу, наданого сторонами кримінального провадження. Суд не може ігнорувати надані суду докази лише з тієї причини, що вони ставлять під сумнів версію, запропоновану стороною обвинувачення.
Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
4.1.Оцінка доказів з точки зору належності та допустимості.
Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно ч.2 цієї статті КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У ч.1 ст.89 КПК України визначено, що суд вирішує питання про допустимість доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам суд визнає їх належними та допустимими, оскільки зібрані з дотриманням норм КПК України.
4.2.Оцінка доказів кожного окремо в з точки зору їх достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності .
Так, показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 щодо ознайомлення в їх присутності ОСОБА_4 з графіком виходу на роботу на лютий місяць та з попередженням про порушення відбування покарання, узгоджуються з графіком виходу на роботу засудженого ОСОБА_4 в якому останній поставив власноручний підпис та з попередженням від 23.02.2021 року про порушення засудженим умов відбування покарання і спростовують твердження засудженого ОСОБА_4 про те, що він не був повідомлений про порядок відбування .
Безпідставними суд вважає і доводи засудженого про те, що він не приступив до виконання громадських робіт , оскільки в селі зимою не було роботи, так як дані твердження спростовані показанням свідків ОСОБА_8 сілького голови Яблунівського ОТГ та ОСОБА_9 - старости сіл Сергіївка та Сухоліски, які вказали, що на території селищної ради є завжди робота.
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, а саме показанням свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 суд вважає їх достовірними і такими , які повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності та в сукупності з дослідженими в судовому засіданні доказами, свідчать, що ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про необхідність відбування покарання у виді громадських робіт ухиляється від відбування призначеного судом покарання.
Крім того, про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання свідчать і наявні в матеріалах справи графіки виходу на роботу на березень та квітень, а також табелі виходу на роботу засудженого в березні та квітні , травень 2021 року, а також довідки про ДУ «Центр пробації» про те,що ОСОБА_4 станом на 08.06.2021 року та 19.10.2021 року не відпрацював жодної години.
Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною другою статті 389 КК, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

5. Призначення покарання.
Обставин, які помякшують покарання обвинуваченому , судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив кримінальних правопорушень .
Приймаючи до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, що відноситься до категорії невеликої тяжкості ,особу обвинуваченого, який є раніше судимим, негативно характеризується за місцем мешкання, відсутність обставин , що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає призначити ОСОБА_4 покарання в виді арешту в межах санкції статті що йому інкримінуються. Cаме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв нове кримінальне правопоруше правопорушення до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне при призначенні остаточної міри покарання керуватися вимогами ст.ст. 71, 72 КК України.

Питання про речові докази по справі, повинно бути вирішено за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 5(п`ять) місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання у виді 5-ти місяців арешту частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року та остаточно, з урахуванням ст.72 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 5 (пять) місяців 20 ( двадцять) днів .
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Термін призначеного покарання рахувати засудженому з часу затримання після приведення вироку до виконання.

Речовий доказ : матеріали особової справи № 22/2020 на громадянина ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1