УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем: ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, заявленого у кримінальному провадженні № 201/9248/20 (провадження № 1-кп/201/240/2022), відомості про яке 19 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

У судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_7 було заявлено письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, в обґрунтування якого, було зазначено про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , є фаховим військовим спеціального призначення, що свідчить про його спеціальну підготовку, тож враховуючи ситуацію в державі, а також бажання обвинуваченого захищати державу зі зброєю в руках, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання, посилаючись на його невмотивованість і необґрунтованість, пояснивши, що ризики, у зв`язку із якими, до обвинуваченого було застосовано зазначений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час продовжують існувати, що обґрунтовує перебування останнього під вартою, а також враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 діяння, навіть в умовах військового стану, не дає підстави для зміни запобіжного заходу останньому.

Вислухавши заявлене клопотання, а також думки учасників судового провадження, колегія суддів доходить до таких правових висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2022 року.

При цьому, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд брав до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні та продовженні обвинуваченому даного виду запобіжного заходу, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали та не зменшились, оскільки ОСОБА_6 продовжує обвинувачуватись у скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів, за які передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, при цьому, судовий розгляд кримінального провадження триває, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений ОСОБА_6 має можливість переховуватись від суду та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а отже, з урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчинених злочинів, характеру інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 стороною обвинувачення діяння і тяжкістю можливого покарання, що йому загрожує, беручи до уваги особу обвинуваченого та відсутність відомостей щодо неможливості знаходження обвинуваченого в місцях позбавлення волі за станом здоров`я, а також обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд дійшов до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Таким чином, аналізуючи підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, викладені у поданому суду клопотанні захисника, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому діянь, пов`язаних із вбивством працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та закінчений замах на вбивство іншого працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, колегія суддів доходить до висновку про те, що навіть в умовах військового стану вони самі по собі не дають підстави для зміни запобіжного заходу та не вказують на зменшення вищевикладених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які враховувалися судом при застосуванні та продовженні цього запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , а отже, клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 201, 331, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3