Справа № 354/411/21
Провадження № 1-кп/354/54/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Яремчі кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, депутатом не обирався, раніше судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 незаконно проникнув до житла.

30.12.2020 близько 20 год 55 хв ОСОБА_5 проходив АДРЕСА_3 , де побачив приміщення житлового будинку АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на порушення недоторканості житла, у зв`язку із чим останній підійшов до приміщення будинку, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом підбору ключа відчинив навісний замок у вхідних дверях, проти волі законного власника, незаконно проник до житла, а саме до житлового будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Оглянувши будинок, ОСОБА_5 залишився в ньому, де у подальшому був виявлений працівниками поліції.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 31.12.2020 близько 18 год 20 хв ОСОБА_5 знову прийшов до приміщення житлового будинку, який знаходиться адресою: АДРЕСА_3 та який згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕМ №614693 від 16.03.2015 належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, проти волі законного власника, незаконно проник до житла, а саме до житлового будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Оглянувши будинок, ОСОБА_5 залишився в ньому, де у подальшому був виявлений працівниками поліції.

Своїми діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_5 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.162 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в незаконному проникненні до житла, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просив не карати суворо обвинуваченого.

Судом встановлено у судовому засіданні, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Враховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого, представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в незаконному проникненні до житла, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, нейтрально характеризується за місцем проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Тлумацького районного суду від 14.01.2021 року за цією ж статтею до штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних доходів громадян, покарання відбув, однак висновків для себе не зробив.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 - Суд не встановив.
Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання, Суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Зважаючи на особу винного, даних, які його характеризують, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття у вчиненому, те, що обвинувачений негативно ставиться до вчиненого, думку представника потерпілого, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді штрафу, захисника, Суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст.162 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, даним про особу обвинуваченого. Цей вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , сприятиме попередженню вчиненню нових злочинів та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.
Судові витрати у провадженні відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань про його обрання під час судового провадження не надходило.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у видіштрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1