В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000827 від 24.10.2021 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянин України, має середню-спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, працює на ТОВ «Промремонти» на посаді машиніст крану, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений - ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 в ніч з 23.10.2021 року на 24.10.2021 року, однак не пізніше 04:00 години 24.10.2021 року, проходив повз жіночий монастир, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де його увагу привернув автомобіль марки «Рута», модель «А0483», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .
Надалі, ОСОБА_3 підійшов до вказаного автомобілю марки «Рута» та відкрив водійські дверцята, які не були зачинені на замок та помітив, що в замку запалювання знаходиться ключ від автомобіля, в цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.
В подальшому, в ніч з 23.10.2021 року на 24.10.2021 року, однак не пізніше 04:00 години 24.10.2021 року, ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи із корисливого мотиву, не маючи конкретизованої мети своїх дій, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, не маючи будь-якого права на користування автомобілем, сів до салону автомобілю марки «Рута», модель «А0483», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 тапривів двигун у дію за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання.

Надалі, керуючись єдиним злочинним умислом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_3 використовуючи механізми автомобіля привів його у рух та направився на автомобілі в невстановленому в ході досудового розслідування напрямку, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Рута», модель «А0483», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 вартість якого згідно судово-автотоварознавчої експертизи становить 85943,52 гривень та використовував його на власний розсуд.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток, на загальну суму 85943,52 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав в повному обсязі, суду пояснив, що вину визнає, дійсно винен у скоєному. Позов визнає лише частково, адже вважає що сума, яка заявлена у позові є досить високою та непосильною для нього на даний момент, оскільки він через застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не має змоги працювати. Готовий виплатити лише частину суми, а саме 15 тисяч гривень матеріального та 5000 моральної шкоди. Додав, що більшість пошкоджень, які були описані у цивільному позові - необґрунтовані. Ремонт автомобіля вийшов занадто дорого, вважає що його можна було б зробити за значно меншу суму.

При допиті пояснив, що у день скоєння правопорушення , а саме у жовтні 2021 року, точніше число не пам`ятає, вночі він йшов від гостей, побачив що у жіночому соборі , що знаходиться по вулиці Едуарда Фукса стоїть газель, марка начебто Рута, білого кольору. Поряд з машиною та на вулиці не було нікого. Підійшовши до машини ОСОБА_8 побачив що всередині авто були ключі, одразу вирішив залізти у машину. П`яним тоді він не був взагалі, спробував завести машину - вона завелась, після цього надавив на газ та поїхав вперед. Обвинувачений виїхав через ворота собору, тим самим вибив їх. Коли їхав побачив, що за ним почала їхати поліцейська машина, але його це не зупиняло. Їхав у сторону 173 кварталу, машина "заглухла". Саме тоді поліція підійшла до машини та витягли його звідти. Зауважив, що працівники поліції вели себе некоректно, кидались на нього та пшикали в очі балончиком. В райвідділ його привезли вже близько 02-00 години ночі. У скоєному щиросердно розкаявся, просив суворо не карати та призначити покарання з випробуванням.
Допитаний в судовому засіданні потерпілийОСОБА_6 пояснив суду, що пошкоджений автомобіль це його власність. Машина на той час стояла у жіночому монастирі, приблизно півроку. Залишати машину у монастирі вирішив разом з дружиною, тому, що грошей платити за стоянку не було. Він віддав сторожам ключі від цієї машини, щоб час від часу вони заводили її на певний проміжок часу, та машина працювала і не сідав акумулятор.

Чому ключі були у машині в ту ніч, пояснити не зміг, можливо хто із сторожів випадково забув їх, адже ніхто не міг навіть подумати, що хтось зможе її викрасти звідти. Взагалі ОСОБА_9 разом із дружиною хотіли продавати цю машину, зробив фото та розмістив оголошення на сайті «Авторіа», встановив ціну у 3 тисячі доларів.

Приблизно о 02-00 ночі 24.10.2021 року потерпілому подзвонили працівники поліції та повідомили що його машину викрали. Вони вже з дружиною тоді спали нічого не підозрюючи. Тоді з жінкою швидко зібрались та одразу прихали до жіночого монастиря. Побачив ковані ворота, які були вибиті від великого удару, як йому здавалось. Додав що ця ситуація стала дуже великим ударом для нього та для його родини, адже він плідно працював та заробляв на цю машину дуже довго, ремонт її теж вийшов дуже дорогим для його звичайного бюджету. Всі деталі він купував у автомагазині на площі Визволення. Збиток для них занадто великий, тому просив задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Крім показів самого обвинуваченого, потерпілого на підтвердження вини обвинуваченого прокурором надано, а судом досліджено також наступні письмові докази:
- протокол огляду місяця події з фототаблицею від 24 жовтня 2021 року, ділянки місцевості біля центрального входу до жіночого монастиря розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду вилучено знак (емблема) авто та фрагменти фари (а.к.п.40-45).
- постанову про визнання речовими доказами від 24 жовтня 2021 року, якою визнано речовими доказами фрагменти автомобілю ГАЗ РУТА НОМЕР_1 (а.к.п. 46);
- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, а саме фрагментів автомобілю, порядковий номер 3481 (а.к.п. 47);
- протокол огляду місяця події від 24 жовтня 2021 року, ділянки місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду вилучено автомобіль "ГАЗ" з державним номером НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі від автомобілю (а.к.п. 48-51);
- постанову про визнання речовими доказами від 24 жовтня 2021 року, якою визнано речовими доказами автомобілю ГАЗ РУТА НОМЕР_1 (а.к.п. 52);
- розписка про прийняття автомобілю ГАЗ РУТА НОМЕР_1 на зберігання від потерпілого ОСОБА_6 (а.к.п. 53);
- висновок експерта від 05 лютого 2021 року відповідно до якого, середня ринкова вартість колісного транспортного засобу автобусу «Рута», модель «А0483», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 становить 85943,52 гривень (а.к.п. 115-118);
- протокол огляду відеозапису та відтвореними у судовому засіданні відеозаписами з диску "Perfeo DVD + R 4.7Gb 120", що є додатком до протоколу та визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 04 листопада 2021 року. На відеозаписі відтворено події під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 24 листопада 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.к.п. 120-122);
- висновок судово-психіатричної експертизи № 444 від 11 листопада 2021 року відповідно до якого ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння та у теперешній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 124-128)
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, працює, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, інвалідом не є, позитивно характеризується за місцем проживання.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також позицію сторони обвинувачення щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна та спричиненням тілесних ушкоджень.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає встановленим, що потерпілому діями обвинуваченого нанесена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, які потерпілий поніс у зв`язку з викраденням його автомобіля порушень звичних умов життя та можливості працювати та отримувати дохід від експлуатації належного йому автомобіля.
Враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, можливість реального відшкодування шкоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог потерпілого до обвинуваченого в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
Таким чином, цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану йому матеріальну шкоду в сумі - 27388,00 грн., в частині відшкодування витрат на придбання запчастин в межах фактично підтверджених збитків. Крім того, на підставі ст.1167 ЦК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого моральну шкоду у сумі 5000 грн.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 395 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком чинності залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 27338 гривень 00 копійок, а також моральну шкоду в сумі 5000 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Речові докази:
- автобус Рута А0483 д/н НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити власнику, дозволивши використовувати на власний розсуд;

- фрагмент автобуса Рута А0483 д/н НОМЕР_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- DVD-R диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити на зберігання в цих матеріалах.

Вирок може бути оскаржений до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10