Дата документу 13.12.2021 Справа № 554/9327/21
Ухвала
іменем України
13 грудня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника заявника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ( з дислокацією у м. Полтаві) про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000159 від 04.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України, -
встановила:

28.09.2021 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження №0000159. Прохав суд скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 02.09.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000159 від 04.07.2021 року за ч.2 ст.383 КК України.
Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 31.08.2021 року адвокатом ОСОБА_3 було подано в інтересах ОСОБА_4 клопотання про визнання потерпілого у кримінальному провадженні №0000159 від 04.07.2021 року за ч.2 ст.383 КК України. Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Вважає вказану постанову незаконною і необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню. Вказав, що йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відносно нього та у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації.
Представник заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст.306 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчим суддею встановлено, що у Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві перебуває кримінальне провадження №0000159 від 04.07.2021 року.
Представником заявника було подано заяву про визнання потерпілим у рамках даного кримінального провадження.
02.09.2021 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При винесенні оскаржуваної постанови слідчим вказано, що на даний час в ході досудового розслідування встановлено, що особа яка подала клопотання вважає незаконним притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , водночас об`єктивних ознак, які підтверджують це під час проведення досудового розслідування не здобуто. На даний час під час проведення досудового розслідування не встановлено об`єктивних ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України та не здобуто будь-яких доказів їх вчинення, що в свою чергу виключає завдання шкоди ОСОБА_4 .
Заявником, не надано суду доказів які б вказували на завдання йому фізичної, матеріальної чи моральної шкоди, яка б була підставною для визнання потерпілим, під час здійснення досудового розслідування вказаних доказів також не здобуто.
В основі набуття фізичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди), формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення).
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.
Слідчий суддя приходить до висновку, доказів, які б вказували на завдання шкоди особі не надано, не вказано в чому саме полягала така шкода та чим підтверджується, тому підстав для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим не вбачається.
Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
ухвалила:
у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ( з дислокацією у м. Полтаві) про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000159 від 04.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України- відмовити .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1