У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002916 від 24 листопада 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі стави, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002916 від 24 листопада 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.

СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002916 від 24 листопада 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2021 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився в кабінеті № 421 адміністративної будівлі Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3а відносно якого дізнавач сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 проводила слідчі (розшукові) дії.

Цього ж дня, близько 14 години 52 хвилини ОСОБА_7 взявши з собою матеріали кримінального провадження № 0002206 від 24.10.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та матеріали кримінального провадження № 0002317 від 06.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в яких знаходились офіційні документи, спільно з ОСОБА_5 на автомобілі «таксі» направились до Білоцерківської окружної прокуратури, що розташована в м. Біла Церква по вул. Шолом - Алейхема, 38а, з метою виконання процесуальних дій у провадженні щодо нього.

Близько 15 години 10 хвилин приїхавши до адміністративного будинку Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 вийшли з вищевказаного автомобіля та в цей час ОСОБА_5 достовірно знаючи, що в правій руці ОСОБА_7 тримає вищевказані матеріали кримінальних проваджень, в яких знаходяться офіційні документи та одне з яких щодо нього, діючи умисно, з метою заволодіння офіційних документів, шляхом ривка відкрито заволодів матеріалами кримінального провадження № 0002206 від 24.10.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та матеріалами кримінального провадження № 0002317 від 06.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. На законні вимоги ОСОБА_7 зупинитись та припинити свої протиправні дії ОСОБА_5 не реагував та побіг в напрямку вулиці Павліченка в м. Біла Церква.

Крім цього, 24.11.2021 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись навпроти адміністративної будівлі «Білоцерківська окружна прокуратура», що розташована за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Шолом-Алейхема, 38а тримаючи в руках викрадені матеріали кримінального провадження, відомості яких внесені до ЄРДР за № 0002206 від 24.10.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та матеріалами кримінального провадження, відомості яких внесені до ЄРДР за № 0002317 від 06.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на законні вимоги ОСОБА_7 , яка була під час виконання своїх службових обов`язків, припинити свої протиправні дії, а саме повернути матеріали кримінальних проваджень та залишатись на місці не реагував. В подальшому ОСОБА_7 наздогнала ОСОБА_5 та схопивши його за плечі намагалась забрати матеріали кримінальних проваджень, однак останній умисно відштовхнув ОСОБА_7 від себе, нанісши при цьому удар ліктем лівої руки по лівій руці ОСОБА_7 , чим здійснив фізичний опір.

Однак, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції, які знаходились неподалік та в цей момент ОСОБА_5 викинув вищевказані матеріали кримінального провадження на землю.

Крім цього, 24.11.2021 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись навпроти адміністративної будівлі «Білоцерківська окружна прокуратура», що розташована за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Шолом-Алейхема, 38а тримаючи в руках викрадені матеріали кримінального провадження, відомості яких внесені до ЄРДР за № 0002206 від 24.10.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та матеріалами кримінального провадження, відомості яких внесені до ЄРДР за № 0002317 від 06.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на законні вимоги ОСОБА_7 , яка була під час виконання своїх службових обов`язків, припинити свої протиправні дії, а саме повернути матеріали кримінальних проваджень та залишатись на місці не реагував. В подальшому ОСОБА_7 наздогнала ОСОБА_5 та схопивши його за плечі намагалась забрати матеріали кримінальних проваджень.

Однак з метою уникнення відповідальності за вчинення правопорушення та зникнення з місця пригоди у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_7 , яка виконувала свої службові обов`язки.

Після чого ОСОБА_5 з метою реалізації умислу, спрямованого на завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ліктем лівої руки в область лівого плеча ОСОБА_7 чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, які відповідно до висновку № 1148/д від 25.11.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

24.11.2021 о 15 годині 10 хвилин, працівниками поліції Білоцерківського районного управління поліції, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.11.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Встановлені ризики не дозволяють застосувати стосовно ОСОБА_5 більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилався на наявність обґрунтованої підозри, ризиків зазначених у п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник заперечив проти вказаного клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, вважає, що посилання прокурора на наявність зазначених у клопотанні ризиків не доведено, підозрюваний розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, зробив для себе належні висновки, також просила врахувати положення ст.178 КПК України, а саме наявність постійного місця проживання, стан його здоров`я (травма голови), відсутність батьків.

Підозрюваний ОСОБА_5 також заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив його вибачити, вину визнає в повному обсязі, зробив для себе належні висновки.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали та правове обґрунтування рішення.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що 25.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.11.2021 року; протоколом допиту потерпілої від 24.11.2021, протоколом допиту свідків від 24.11.2021 та 25.11.2021 років, висновком експерта №1148/д від 25.11.2021 року, протоколами проведення слідчих експериментів від 25.11.2021 року, іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують можливу причетність саме ОСОБА_5 до вчинення вищезазначених злочинів.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку та нетяжких злочинів, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, на даний час офіційно не працевлаштований, працює різноробочим на будівництві, є сиротою, не одружений, утриманців не має, проживає з бабусею, має проблеми зі здоров`ям внаслідок перенесеної травми голови, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про наявність в нього певних соціальних зв`язків за місцем його проживання.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що не всі передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.

При наданні оцінки ступеню ризиків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, не погоджуючись з доводами сторони обвинувачення, зазначає, що такий ризик як незаконний вплив підозрюваного особисто на потерпілу та свідків є недоведеним прокурором в судовому засіданні, оскільки потерпіла та свідки у вказаному кримінальному провадженні є діючими працівниками поліції, що виключає можливість його існування на будь якій стадії досудового розслідування, а тому він є нереальним.

Разом з тим, при наданні оцінки ступеню ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доводи прокурора в цій частині слушними та приходить до переконання, що такі ризики, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення є доведеними, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 будучи повідомленим про підозру у кримінальному провадженні №0002206 від 24.10.2021 року та намагаючись уникнути від кримінальної відповідальності, застосував силу та викрав матеріали кримінального провадження, що на думку слідчого судді є достатнім фактом, а тому наявність таких ризиків є реальною.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрюваний дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, саме на цю підставі посилався прокурор в судовому засіданні та слідчий в клопотанні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк понад три роки.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, спосіб його вчинення та наслідки, особу потерпілої працівник правоохоронного органу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що останній є сиротою, має зареєстроване місце проживання, де мешкає з бабусею вже тривалий час, раніше не судимий, оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено належними та допустимим доказами, що підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності, що виключає можливість застосування до нього на підставі п.5.ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що особа підозрюваного є раніше судимою та що запобігти існуючим ризикам, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.

Положеннями ст. 181 КПК України передбачено, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні декількох правопорушень та передбачене за них покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме (цілодобовий) домашній арешт з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому слідчий суддя зважає на практику ЄСПЛ, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт, прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії»). Тому слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу найбільш відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002916 від 24 листопада 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 26 грудня 2021 року без застосування засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, до прокурора та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

не відлучатися з села Пологи Білоцерківського району Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

не спілкуватись з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.

заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань..

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту доручити Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали до 26 грудня 2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.11.2021 о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1