Справа№621/3114/21
Пр.№1-кс/621/877/21
УХВАЛА
іменем України

21 жовтня 2021 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , слідчого - ОСОБА_6 , розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000289 від 13.04.2018,

у с т а н о в и в :
18.10.2021 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000289 від 13.04.2018, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 20 липня 2021 (з урахуванням змін від 17.07.2021) у кримінальному провадженні №0000289 від 13.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 КК України.

Судовий розгляд клопотання призначено на 21.10.2021.

На обґрунтування скарги ОСОБА_3 , зазначив, що у провадженні СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000289 від 13.04.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України, досудове розслідування здійснює слідчий ОСОБА_6 , а процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснює прокурор Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Так, відповідно до змісту повідомлення про підозру від 20.07.2021 ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 365-2 КК України, а саме - у зловживанні повноваженнями суб`єктом державної реєстрації прав, державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди для іншої особи, що спричинило тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування було допущено порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 , а саме слідчий ОСОБА_6 , прийняв вказане кримінальне провадження у своє провадження 20.07.2021 об 17:52 год., про що свідчать відомості витягу з ЄРДР щодо руху кримінального провадження в той час, як повідомлення про підозру ОСОБА_3 , отримав о 16:30 год., 20.07.2021, тобто, на час вчинення процесуальних дій слідчий ОСОБА_6 , не мав повноважень статусу слідчого у кримінальному провадженні.

Крім того, після повідомлення про підозру 20.07.2021 сплили строки, визначені пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України, що є підставою для закриття кримінального провадження, однак, клопотання захисту про виконання положень пункту 10 частини 2 статті 284 КПК України, прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_5 , було відхилено.

Слідчим не було доведено до відома сторони захисту про відкриття матеріалів досудового розслідування, тобто, вимоги статті 290 КПК України виконані не були.
Досудовим розслідування нібито було встановлено, що 13.11.2017 до державного реєстратора Зміївської міської ради ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_7 , який діяв на підставі довіреності ТОВ "Факторингова компанія "Довіра та Гарантія" № 1673 від 19.08.2017 із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ "Факторингова компанія "Довіра та Гарантія". Для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_7 подав: 1) договір іпотеки № 3502, виданий ПН ХМНО ОСОБА_8 , кредитний договір № 12206-153/063, вимогу видавник ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" від 22.09.2017, та при цьому, на думку органу досудового розслідування вказаний пакет документів не надавав права на реєстрацію за TOB "ФК "Довіра та Гарантія" права власності на предмет іпотеки, оскільки: 1) договір іпотеки від 12.10.2006 ніби-то не передбачав можливості передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки за умови наявності лише застереження в іпотечному договорі; 2) до спірних правовідносин державним реєстратором, на думку органу досудового розслідування, мали бути застосовані положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, площа житла 46,2 кв.м, а іншого майна ОСОБА_9 не мала. Однак, договір іпотеки № 3502, виданий ПН ХМНО ОСОБА_8 містив застереження про позасудовий порядок врегулювання, що спростовує твердження, викладені в повідомленні про підозру. Крім того, у ОСОБА_9 , станом на дату звернення стягнення на предмет іпотеки було інше житло, а саме - квартира АДРЕСА_2 , яка їй належить до цього часу на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2003, який був посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 2463.

Отже, дані, що містились станом на 20.07.2021 у матеріалах кримінального провадження не давали підстав оголошувати ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, так як склад кримінального правопорушення в діях реєстратора ОСОБА_3 відсутній.

Враховуючи порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру та необґрунтованість підозри в цілому, ОСОБА_3 , просив його скаргу задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , підтримали доводи скарги, з підстав, викладених у ній. Зазначили про незаконність дій органів досудового розслідвання, порушення Кримінально-процесуального законодавства.

Прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 під час розгляду скарги заперечували проти її задоволення.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вислухавши учасників кримінального провадження, дійшов наступного:

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Встановлено, що 20.07.2021 слідчим СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , - ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 365-2 КК України, а саме - у зловживанні повноваженнями суб`єктом державної реєстрації прав, державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди для іншої особи, що спричинило тяжкі наслідки. (т.1 к.п., а.с.230-236)

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.09.2021 ОСОБА_3 , отримав 17.09.2021. (т.2 к.п. а.с. 276-283)

Так, повідомлення про підозру ОСОБА_3 , відповідає вказаним вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , у тому числі час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.
У повідомленні про підозру міститься підпис слідчого, який склав повідомлення і підпис прокурора, який його погодив.
Так, згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Жодних доказів неналежного вручення ОСОБА_3 , повідомлення про підозру стороною захисту не надано.
Щодо посилань скаржника на відсутність у слідчого ОСОБА_6 , повноважень у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне:
Так, 20.07.2021 начальником СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , надано доручення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000289 від 13.04.2018 старшому слідчому ОСОБА_6 , (т. 1, а.с.4) о 17:52 год., 20.07.2021 вказані відомості внесені до ЄРДР (.а.с. 18)
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: призначення слідчого, дізнавача (уповноваженої особи іншого підрозділу), процесуального керівника, прийняття до провадження (при фактичному отриманні матеріалів кримінального провадження) - невідкладно;
Згідно статті 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення».

Доречно зауважити, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, немає поняття невідкладності.
Відсутність закріплених законодавцем критеріїв визначення «невідкладності» свідчить про оцінний характер цієї категорії та необхідність встановлення її наявності у кожному окремому випадку, залежно від окремих обставин. За загальним тлумачення "Невідкладно" - протягом одного дня з дня прийняття відповідного рішення.

На розсуд слідчого судді, внесення до ЄРДР відомостей о 17:52 год., 20.07.2021 про призначення у кримінальному провадженні №0000289 слідчого ОСОБА_6 , на підставі доручення від 20.07.2021, не свідчить про відсутність повноважень слідчого у кримінальному провадженні чи порушення Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020.
Щодо спливу строків, визначених пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України, на що вказував ОСОБА_3 , наявність підстав для закриття кримінального провадження, висновки наступні:
Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. Строк досудового розслідування може бути продовжений із підстав та в порядку, передбачених КПК України (ст. 219 КПК України).
17 вересня 2021 року стороні захисту в порядку статті 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів, з якими підозрюваний та його захисники на даний час не ознайомлені.
Однак, зазначені посилання ОСОБА_3 , перевірка факту дотримання органами досудового розслідування строків, встановлених статтею 219 КПК України, не є предметом дослідження слідчим суддею в ході розгляду скарги про скасування підозри та не може слугувати законодавчо визначеною підставою для скасування підозри.
Доводи ОСОБА_3 , ґрунтувались, окрім, порушення процесуального порядку вручення підозри, на необґрунтованості її змісту, відсутності дійсних обставин та його непричетності до вчинення злочину.
Так, досудовим розслідуванням було встановлено, що 13.11.2017 до державного реєстратора Зміївської міської ради ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_7 , який діяв на підставі довіреності ТОВ "Факторингова компанія "Довіра та Гарантія" № 1673 від 19.08.2017 із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ "Факторингова компанія "Довіра та Гарантія". Для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_7 подав: 1) договір іпотеки № 3502, виданий ПН ХМНО ОСОБА_8 , кредитний договір № 12206-153/063, вимогу видавник ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" від 22.09.2017, та при цьому, на думку органу досудового розслідування вказаний пакет документів не надавав права на реєстрацію за TOB "ФК "Довіра та Гарантія" права власності на предмет іпотеки, оскільки: 1) договір іпотеки від 12.10.2006 ніби-то не передбачав можливості передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки за умови наявності лише застереження в іпотечному договорі; 2) до спірних правовідносин державним реєстратором, на думку органу досудового розслідування, мали бути застосовані положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, площа житла 46,2 кв.м, а іншого майна ОСОБА_9 не мала. Однак, договір іпотеки № 3502, виданий ПН ХМНО ОСОБА_8 містив застереження про позасудовий порядок врегулювання, що спростовує твердження, викладені в повідомленні про підозру. Крім того, у ОСОБА_9 , станом на дату звернення стягнення на предмет іпотеки було інше житло, а саме - квартира АДРЕСА_2 , яка їй належить до цього часу на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2003, який був посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 2463.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 , підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , у контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, на момент прийняття оскаржуваного рішення - підозри, присутня, всупереч доводам сторони захисту.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, крім того, звертає увагу на те, що кримінальне провадження було розпочато за заявою потерпілої.
З огляду на викладене, зазначені в скарзі доводи та підстави, з яких ОСОБА_3 , просить скасувати підозру від 20.07.2021, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, не є визначеними законом підставами для скасування підозри та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Більш того, слід зауважити на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 , мало місце 17.09.2021, а не 17.07.2021, як заявляє скаржник (т.2 а.с.276) і наголошує на положення пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України, яким регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником, в той час, як ОСОБА_3 , звернувся до суду 18.10.2021, що в свою чергу є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги.
З аналізу вище визначеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , та приймає рішення про відмову у її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303,306, 309, 369, 370,371,372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
1.У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 20.07.2021 (з урахуванням змін від 17.07.2021) у кримінальному провадженні №0000289 від 13.04.2018 - відмовити.
2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: