Ухвала
Іменем України
12 жовтня 2021року

м. Київ
справа № 288/45/20
провадження № 51-1645ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 7 липня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено попередній до вступу вироку у законну силу. Строк відбуття покарання визначено обчислювати з 12 жовтня 2019 року.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 7 липня 2021 року вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2020 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок районного суду та ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до частин 2, 3, 4 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування, визначених у статті 438 КПК, а також вимоги, які відповідають змісту статті 436 КПК.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак мотивує такі вимоги лише відсутністю обставин, які обтяжують покарання, не зазначаючи вплив такого застосування на законність судових рішень.
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення їх касаційної скарги без руху.
Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 7 липня 2021 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3