Справа № 736/131/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/776/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000243 від 25.11.2020 року, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Корюківка Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_9 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з обвинуваченого на користь Комунального некомерційного підприємства «Корюківська центральна районна лікарня» 1842 грн. 13 коп. витрат понесених на лікування потерпілого.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Судом визнано доведеним, що 16.11.2019 року, близько 15 години, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, протиправно, наніс один удар правою ногою по правій нозі ОСОБА_6 , котрий сидів на ганку будинку, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому зовнішнього відростку правої велико-гомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи №92 від 10.12.2020, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі потерпілий, не оспорюючи кваліфікації дій, доведеність вини обвинуваченого та призначене йому покарання, просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову, а саме, стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 100000 моральної шкоди та 114346,47 грн. матеріальної шкоди, яка складається із витрат, понесених на лікування, в розмірі 30216,47 грн. та втраченого заробітку в сумі 84130 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в результаті дій обвинуваченого він зазнав матеріальні збитки, зокрема, витрати на операції, придбання ліків, постійне лікування та періодичні огляди у лікарів, також частково втратив працездатність та не може знайти роботу, так як погано пересувається. Крім того, на даний час він потребує нової вартісної операції.

На думку апелянта, сума витрат на лікування підтверджується відповідними чеками та квитанціями, а втрата працездатності підтверджується копіями медичної документації.

Моральна шкода полягає у моральних та фізичних стражданнях від болю під час отримання тілесних ушкоджень, перенесення операції, невідновленому здоров`ї до цього часу, неможливістю забезпечувати себе та існування за рахунок друзів та родичів.

Звертає увагу, що щире каяття у обвинуваченого було лише перед судом, так як він не вибачився перед потерпілим та не намагався відшкодувати матеріальні та моральні збитки.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілого.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позиції учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, викладених у вироку, не оскаржується, а тому колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків, визначених ст. 76 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи у апеляційній скарзі потерпілого про неправильне вирішення судом 1 інстанції заявленого ним цивільного позову є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, із застосуванням норм ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, такі докази можуть бути письмовими, речовими і електронними.

Згідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як убачається з вироку, суд 1 інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування і втрати заробітку на час непрацездатності, та частково задовольнив цей позов у частині відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди, посилаючись на те, що позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження розміру понесених ним матеріальних витрат, а ураховуючи глибину та характер пережитих потерпілим душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у житті, виходячи з принципів розумності та справедливості, співмірності, дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 10000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. З таким висновком суду 1 інстанції погоджується і апеляційний суд. Крім того, на переконання колегії суддів, визначення розміру моральної шкоди повною мірою відповідає вимогам ст. 23 ЦК України.

Доказів на підтвердження спричинення матеріальної шкоди у заявленому потерпілим розмірі останній в суді 1 та апеляційної інстанцій не надав. Також апелянт не навів обґрунтованих підстав для збільшення розміру стягнення моральної шкоди в апеляційній скарзі.

Надані потерпілим копії чеків на підтвердження витрат на лікування є нечитабельними, деякі містять дописування та з їх змісту неможливо встановити, на що здійснено відповідні витрати, що позбавляє апеляційний суд належним чином їх дослідити та зробити відповідні розрахунки.

За таких підстав, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4