Справа № 128/1601/20
ВИРОК
Іменем України

11 жовтня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження № 0000435, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан Вінницького району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

05 червня 2020 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився ОСОБА_4 , якому ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, вирішив спричинити тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_6 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи та усвідомлюючи суспільну небезпечність їх наслідків, та бажаючи їх настання, наніс удар правою рукою в область обличчя з ліва та декілька ударів руками в область грудей ОСОБА_4 , після чого потерпілий почав втікати, однак ОСОБА_7 наздогнавши штовхнув ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав спиною до землі. Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в потиличній ділянці праворуч, в ділянці тіла нижньої щелепи ліворуч, на межі виличної і щічної ділянок ліворуч, на передній поверхні грудної клітини ліворуч, які згідно висновку експерта № 583 від 15.06.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим йому обвинуваченням вину не визнав. Пояснив, що вони з дружиною були на городі, коли до них прийшов сусід ОСОБА_8 , який став звинувачувати його в тому, що нібито він говорить в селі, що він «коронавірусний», через що він пішов до будинку матері, щоб побачити ОСОБА_4 . Коли він прийшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_4 біля машини щось розвантажує та вони стали з ним «туди сюди передьоргуватися». Потім ОСОБА_4 побіг, взяв корінець, хотів його вдарити, але він захистився руками і відштовхнув того корінця чи палку, від чого ОСОБА_4 впав на пісок. Потім на вулицю вибігла його сестра ОСОБА_9 , а з іншого боку з`явився сусід ОСОБА_10 . Він, ОСОБА_6 , відштовхнув сестру, забрав жінку, яка була біля машини, і вони пішли додому. Пояснив, що «туди сюди передьоргуватися», в його розумінні це означає штовхатися, ображати, сваритися. Ударів в обличчя потерпілому він не наносив. Ушкодження ОСОБА_4 міг отримати від того корінця, яким хотів його вдарити, за інші тілесні ушкодження він нічого не знає. Про присутність дружини його ніхто не питався, тому він нікому не розказував, що вона також була присутня на місці події. Про те, що ОСОБА_4 є інвалідом він не знав, просто знав, що він не має ока. Про його вік знав, що він на 1 рік старший. В зв`язку з встановленими в ході судового розгляду обставинами пояснив, що вважає себе невинуватим у викладеному в обвинувальному акті, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому просив виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_6 є братом його дружини. Того дня, у вказаний в обвинувальному акті час, він приїхав в с. Майдан за зазначеною адресою, вони з дружиною їздять допомагати тещі по господарству, так як вона подарувала даний будинок його дружині та продовжує там проживати. Коли він розвантажував цемент з машини, до нього підбіг обвинувачений ОСОБА_6 , він був якийсь агресивний і відразу почав його бити зі словами «я тобі покажу, хто коронавірусний». ОСОБА_6 бив його кулаками і в голову, і в груди, скільки точно разів він на даний час вже не пам`ятає, вважає, що в обвинувальному акті вірно викладено обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, так як на досудовому слідстві він всі деталі пам`ятав краще. На бійку з будинку вибігла його дружина ОСОБА_9 та прибіг сусід ОСОБА_10 . Та коли під час бійки він впав на землю, ОСОБА_6 його залишив та пішов. Після цього йому було дуже погано, тому він викликав швидку і поліцію. Вони з ОСОБА_6 конфліктували і раніше, але раніше ОСОБА_6 його не бив. Будь-якого відшкодування чи вибачень за вчинене обвинувачений не здійснював, пред`являти цивільний позов він не бажає, але наполягає на притягненні ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Всі в його родині знають, що він є інвалідом, тому обвинувачений, як рідний брат його дружини, за такий тривалий період спілкування не міг не знати, що він є інвалідом дитинства.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_4 є її чоловіком. Щодо обставин даної справи може пояснити, що вона з чоловіком того дня приїхали в село до її матері в АДРЕСА_2 . ЇЇ матір тоді сказала чоловікові, що в їхнього сусіда хтось в родині хворіє коронавірусом і просила передати йому, щоб він до них не приходив, на що її чоловік сказав тому сусіду не приходити до них та пішов розвантажувати автомобіль. Через деякий час вона побачила через вікно в будинку як її брат ОСОБА_6 б`є її чоловіка, а саме «товче кулаками», тому вона вибігла на вулицю і стала між ними. Та вона бачила, як ОСОБА_6 бив кулаками в голову її чоловіка. А коли до них прибіг сусід, ОСОБА_6 пішов. Думає, що обвинувачений побив її чоловіка через сусіда, тому що вирішив, що це він розказав їм, що він «коронавірусний». Раніше між обвинуваченим та її чоловіком також виникали конфлікти, але до бійок не доходило та її чоловік намагався уникати конфліктних ситуацій. Та після цих подій брат навіть не намагався примиритися з її чоловіком, а ОСОБА_4 боїться, що такі ситуації можуть повторитися.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом учасників судового розгляду. Того дня він працював на городі та спочатку почув крик та верески, тому пішов подивитися, що відбувається. Коли він підійшов ближче, то побачив штовханину між обвинуваченим та потерпілим, а коли підійшов ще ближче, то вже побачив як ОСОБА_4 відбігає від ОСОБА_6 . В цей момент вибігла дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_6 її відштовхнув, від чого вона впала, тому він, свідок, став йому кричати, на що ОСОБА_6 розвернувся та вийшов у хвіртку. Щодо самої бійки, то безперервно він сутички не бачив, так як обходив сарай, щоб підійти ближче. Між обвинуваченим та потерпілим він бачив вже боротьбу та бачив як обвинувачений штовхнув потерпілого в груди та як потерпілий впав, а потім ОСОБА_4 почав тікати в сторону города, коли на вулицю вибігла дружина ОСОБА_4 і теж отримала удар. Після цих подій потерпілого забрала швидка.

Допитана за клопотанням сторони захисту в якості свідка дружина обвинуваченого ОСОБА_11 суду пояснила, що вказані події відбувалися 05.06.2020 десь о 10 11 год., вони з чоловіком були на городі, коли до них прийшов сусід і став кричати щось про коронавірус, на що її чоловік пішов в сторону будинку, де проживає його матір, а вона пішла слідом за ним. Так як її чоловік швидше, то коли вона підходила до двору, де проживає матір її чоловіка, почула як ОСОБА_4 кричав, що «всіх перестріляє», тому вона злякалася та стала за машиною, що стояла в дворі. Потім вона побачила, що ОСОБА_4 взяв із землі якогось корінця і хотів вдарити ним її чоловіка, але він відштовхнув ОСОБА_4 , від чого потерпілий впав. Потім вибігла дружина ОСОБА_4 і стала кричати до її чоловіка, ОСОБА_6 , він її відштовхнув та пішов. Свідка ОСОБА_10 вона там не бачила взагалі та ніяких ударів чоловіка вона не бачила. Чи міг хтось бачити, що вона стоїть за машиною, не знає. На досудовому слідстві вони з чоловіком нічого не говорили про ці обставини, так як чоловіку сказали, що дружина не може бути свідком. Та за наслідком запитань свідок уточнила, що її чоловік штовхав не самого потерпілого, а палицю, яку тримав в руках, від чого і впав потерпілий.

Також, згідно письмових доказів по справі, досліджених в судовому засіданні, встановлено наступне:

згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 06.06.2020 було зареєстровано кримінальне провадження про те, що ОСОБА_6 05.06.2020 близько 10:00 год., знаходячись на подвір`ї домоволодіння, що по АДРЕСА_3 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

згідно з рапортом прийняття та реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2020, ОСОБА_4 звернувся з заявою до органів поліції та повідомив про сварку з родичем, який наніс йому тілесні ушкодження;

згідно копії довідки до Акта огляду МСЕК від 18.11.2011, ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи (по зору) з дитинства безтерміново;

згідно висновку експерта № 583 від 15.06.2020, на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , в нього виявлено тілесні ушкодження - синці в потиличній ділянці праворуч, в ділянці тіла нижньої щелепи ліворуч, на межі виличної і щічної ділянок ліворуч, на передній поверхні грудної клітини ліворуч. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , виникли від дії (удару або тиснення) тупого твердого предмету (предметів), до яких відноситься і «кулак руки»; за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 05.06.2020р., за ступенем тяжкості належать де легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 р.).

Щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень, суд вважає встановленим завдання потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим в спосіб, вказаний згідно обвинувального акта, що відповідає як показам потерпілого під час безпосереднього допиту в судовому засіданні, а також при проведенні судово-медичного обстеження, так і показам свідка ОСОБА_9 , яка бачила нанесення ударів кулаками обвинуваченим потерпілому, так і частково відповідає показам самого обвинуваченого, зокрема щодо наявності сутички між ним та потерпілим, а також подальших його дій щодо відштовхування потерпілого та його падіння на землю.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_11 з огляду на те, що про існування даного свідка стороні захисту було відомо ще з часу відкриття кримінального провадження, але заявлено про нього лише в ході судового розгляду, при цьому суд звертає увагу, що свідок надала пояснення лише щодо частини встановлених обставин події, повідомивши, що початку конфлікту між обвинуваченим та потерпілим вона не бачила, так як підійшла пізніше та ховалася за машиною, а тому всіх обставин події не бачила.

Тому зібрані в ході судового розгляду покази суд оцінює в сукупності з огляду на їх послідовність та відповідність іншим зібраним доказам в справі. Відповідно, посилання сторони захисту на невинуватість обвинуваченого спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі показами потерпілого, свідків, дослідженими письмовими доказами.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 КК України, умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Як повнолітня осудна особа під час нанесення ударів потерпілому та відштовхуючи його ОСОБА_6 усвідомлював суспільну небезпеку своїх дій та причинний зв`язок таких дій з наслідками, що настали, тобто передбачав та бажав настання певних наслідків від своїх дій.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок за встановлених під час судового розгляду обставин та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, пенсіонер, отримує пенсію за віком, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє, не судимий.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд встановив вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи з інвалідністю.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини та наслідки заподіяної шкоди, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд вважає необхідним ОСОБА_6 обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_6 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом не вирішується, оскільки такі докази стороною обвинувачення не надавались.
Згідно ст. 100 КПК України, документи, надані суду, підлягають залишенню в суді в матеріалах кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для їх обрання суд не вбачає. Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: