ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6264/21
провадження № 1-кп/753/1214/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.03.2021 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який на його думку складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудний Дарницькому районному суду м. Києва та підстав для закриття чи зупинення провадження немає.
Захисник просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та у зв`язку із цим закрити кримінальне провадження. Таким чином захисник підтримала клопотання попередніх захисників про закриття провадження.
Обвинувачений підтримав захисника.
Вирішуючи питання про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Судом встановлено, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не узгоджуються із правовою кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Крім того, зміст обставин, які викладені в обвинувальному акті є суперечливим та незрозумілим.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що невстановлені особи склали та підписали акт виконаних робіт форми КБ-2в № 2 за грудень -2 2017 р., який містить завідомо неправдиві відомості щодо обсягу робіт та матеріалів, засвідчує факт виконання підрядником певних робіт та поставки матеріалів, які фактично не виконувались на загальну суму 1827319,20 грн.

Також в обвинувальному акті зазначено, що невстановлені особи від імені ФОП « ОСОБА_5 » склали акт приймання виконаних робіт форми КБ-2 № 1 за грудень 2017 р. на суму 63804 грн., тобто інший акт.

Разом з тим, далі по тексту зазначено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що ним фактично не здійснювався технічний нагляд, не перевірявся обсяг виконаних робіт та поставлених матеріалів, зазначених у вказаному акті виконаних робіт № 2 форми КБ-2в ТОВ «НВП «АкваСервіс» за грудень -2 2017 р., підписав акт виконаних робіт КБ-2в за грудень 2017 р. № 1 за договором № 1043 від 26.12.2017, тим самим видав документ, який засвідчує вищевказані юридичні факти та породжує певні правовідносини.

Таким чином, в обвинувальному акті зазначено, що завідомо неправдиві відомості містить акт виконаних робіт КБ-2в № 2 за договором № 780 від 23.10.2017 р., який не складався та не підписувався ОСОБА_5 , та яким засвідчується факт робіт та постачання матеріалів, які не використовувались на суму 1827319,20 грн.,

При цьому дослідженням вказаного акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за договором № 1043, підписаного ОСОБА_5 в рамках перевірки матеріалів кримінального провадження, наданого прокурором, встановлено, що цей акт засвідчує лише узгоджену вартість витрат на проведення технічного нагляду, проте не підтверджує факт виконання яких небудь будівельних робіт та факт здійснення ОСОБА_5 технічного нагляду, оскільки цей акт був складений одночасно з укладеним договором № 1043 про проведення технічного нагляду. Відомості, що саме той акт, який був підписаний ОСОБА_5 , а саме акт виконаних робіт КБ-2в за грудень 2017 р. за договором № 1043 містить неправдиві дані, в обвинувальному акті відсутні.

Таким чином, існує невідповідність правової кваліфікації правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 фактичним обставинам, оскільки останній обвинувачується у видачі завідомо неправдивого документа, проте в обвинувальному акті не вказано, в чому саме полягає неправдивість даного документа.

Крім того, згідно змісту обвинувального акту ОСОБА_5 звинувачується в тому, що ним не було проведений технічний нагляд під час реконструкції стадіонів та спортивних майданчиків ЗНЗ № 62 по вул. Княжий Затон, 17-в, де було встановлення факт виконання робіт, які не виконувались та факт поставки матеріалів, які фактично не поставлялись на загальну суму 1827 319,20 грн. Тобто, з викладу фактичних обставин випливає, що нездійснення ОСОБА_5 технічного нагляду призвело до настання вищевказаних наслідків, тобто спричинення матеріальної шкоди на суму 1827 319,20 грн.

Згідно примітки до ст. 364 КК України тяжкими наслідками у ст. 366 КК України вважаються такі, що у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на 2017 р. такий показник становив 200 000 гривень. Тобто, зазначена в обвинувальному акті сума 1827 319,20 грн. значно перевищує вказаний показник, а тому підпадає під ознаку тяжкого наслідку.

Отже, виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення, де ОСОБА_5 інкримінуються дії, що призвели до тяжких наслідків, не узгоджується із правовою кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України, оскільки видача службовою особою завідомо неправдивого документа, що спричинило тяжкі наслідки кваліфікується за іншою частиною, а саме за ч.2 ст. 366 КК України, що є більш тяжким кримінальним правопорушенням.

Крім того, відповідно до п. 7 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті обов`язково зазначається розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Натомість в обвинувальному акті розмір шкоди, який встановлений досудовим слідством, не вказаний. В обвинувальному акті зазначена сума 63804 грн., проте як зазначено вище даний розмір не є розміром шкоди, а є вартістю оплати ФОП « ОСОБА_5 » за виконання технічного нагляду, тоді як в обвинувальному акті фігурує сума 1827319,20 грн. за придбання робіт та матеріалів, які не застосовувались, але як матеріальну шкоду орган досудового слідства цю суму не визначив.

Також слід зазначити, що хоча ОСОБА_5 не інкриміновано підписання акту виконаних робіт № 780 від 23.10.2017 р., але при викладенні обставин кримінального правопорушення не конкретизовано, які саме роботи не виконувались на будівельному об`єкті та в якій кількості не були поставлені матеріали на об`єкт. Зазначена обставина також свідчить про неконкретність обвинувачення.

Аналіз наведених обставин свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам 2 ст. 291 КПК України, та підлягає поверненню прокурору.

У зв`язку із тим, що судом встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, суд позбавлений на даному етапі вирішити питання про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту "Про закриття кримінального провадження" - відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.03.2021 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1