Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1499/21
Номер провадження 1-кс/530/399/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2021 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Зіньків Полтавської області скаргу представника за дорученням №56 від 27.01.2020 року адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000155 від 18.04.2019 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
05.10.2021 року до Зіньківського районного суд Полтавської області звернувся представник за дорученням №56 від 27.01.2020 року, адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000155 від 18.04.2019 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Скаржник, адвокат ОСОБА_2 в скарзі посилається на те, що СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з 18.04.2019 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 18.04.2019 року за заявою ОСОБА_3 про побиття його ОСОБА_5 17.04.2019 року близько 17 години в смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області. З дня побиття минуло майже два роки. ОСОБА_3 за цей час не викликали до слідчого, а сам він, будучи інвалідом 2 групи, не мав змоги особисто прибути до слідчого, дружина потерпілого ОСОБА_6 в телефонній розмові з начальником прокуратури Зіньківського відділу дізналася про те, що кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 по факту його побиття ОСОБА_5 закрите 29.06.2020 року на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України. Копія постанови про закриття ОСОБА_3 не надсилалася. 17.02.2020 року при зверненні адвоката ОСОБА_3 до слідчого із клопотанням про надання копії постанови про закриття кримінального провадження, постанова останньому була видана. 22.02.2021 року постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року прокурором Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області була скасована і направлена до СВ Зіньківського ВП. Не здійснюючи слідчо-оперативних заходів постановою слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.05.2021 року кримінальне провадження № 0000155 від 18.04.2019 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України було закрите у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. Адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 в скарзі просить слідчого суддю поновити строки оскарження постанови від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000155 від 18.04.2019 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст 122 КК України та скасувати її, оскільки вона є передчасною та незаконною.
Представник ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурор були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явку представника в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, тим самим не скористалися своїм процесуальним правом та не виконали своїх процесуальних обов`язків.

Суд, зачитавши заяву скаржника заслухавши скаржника і представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку.

Згідно пояснення скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_2 встановлено, що у слідчого СВ Зіньківського відділення поліції № 4 відділу поліції Полтавського району головного управління Національної поліції України в Полтавській області знаходилося кримінальне провадження номер 0000155, внесене до ЄРДР 18.04.2019 року за скаргою ОСОБА_3 про його побиття гр-ном ОСОБА_5 17.04.2019 року близько 17 години в селищі Опішня Зіньківського району.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 152 від 19.02.2020 року в ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми гудної клітки: множинних двосторонніх переломів ребер по середніх та передніх-підкрильцевих лініях з помірним зміщенням,саден, синців шкіри тулуба справа, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; закритого перелому Т6 хребця, який кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; гематоми м`яких тканин обличчя злів, перелому кісток носа та садна шкіри носа, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Так, як із дня побиття ОСОБА_5 гр-на ОСОБА_3 18.04.2019 року пройшло майже 2 роки, а ОСОБА_3 за цей час не викликали до слідчого, а сам він будучи інвалідом 2 групи, не мав змоги особисто прибути до слідчого, то дружина потерпілого ОСОБА_6 зателефонувала начальнику Зіньківського відділу тодішньої Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 і їй було повідомлено, що кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 про його побиття гр-ном ОСОБА_5 17.04.2019 року - закрите 29.06.2020 року на підставі статті 284 ч.І, п.2 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального праопорушення , передбаченого ст. 122 ч.І, КК України
Як заявили адвокату потерпілий ОСОБА_3 і його дружина, копія постанови про закриття кримінального провадження їм не надсилалася, а потерпілий не згідний із таким рішенням слідчого.
17.02.2020 року адвокат звернувся до слідчого із клопотанням про надання йому копії постанови про закриття кримінального проваджена, яка йому була видана без відмітки про дату видачі.
Як вияснилося, підставою для закриття кримінального провадження стала стаття 284 ч.І, п.2 КПК України-у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КК України.
У постанові наведений факт опитування ОСОБА_5 , згідно якого він не наносив ударів ОСОБА_3 17.04.2019 року в господарстві Ігнатьєва Сергія у смт. Опішня, а опитаний ОСОБА_8 , дав пояснення ( як із цього зрозуміло теж не допитаний свідком), аналогічні поясненням ОСОБА_5 , то можна лише здогадуватися, що склад кримінального правопорушення відстуній у ОСОБА_5 , але ж як тоді пояснити походження таких множинних тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості у ОСОБА_9 в день контактування його із ОСОБА_5 .? Цього досудовим розслідуванням не встановлено
Також, у постанові про закриття кримінального провадження вказано, що допитати в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не вдалося можливим у зв`язку з відсутністю даних про їхнє місце перебування.
Як тоді зрозуміти висновок постанови про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані про умисне заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, якщо не допитані навіть свідки по дайому факту: ОСОБА_12 , який постійно проживав і проживає у АДРЕСА_1 , та ОСОБА_13 , який постійно проживав і проживає у АДРЕСА_2 ? При такому формулюванні підстави закриття провадження, необхідно б було слідчому посилатися на ст. 284 ч.І п.1 КПК України, як на відсутність події кримінального правопорушення, але ця підстава була б необ`єктивною і незаконною, так як факт побиття ОСОБА_5 гр. ОСОБА_3 мається, але слідчим ці обставини не досліджені, як те передбачено ст. 92 ч.І КПК України, згідно якої обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст. 93 ч.ч.І,3 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших
Зважаючи на невиконання слідчим вимог ст. 92 ч.І КПК України, згідно якої обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого,- та реалізуючи своє право, потерпілий встановив, що присутній при його побитті ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_12 зможе підтвердити факт побиття і надати в розпорядження органів досудового рослідування та суду відеозапис подій, що передували побиттю ОСОБА_5 гр. ОСОБА_3 , в процесі яких ОСОБА_5 та інші особи вимагали від ОСОБА_3 відмовитись від показань про побиття його Вертієм 27.09.2017 року, за яке ОСОБА_5 був засуджений в подальшому до позбавлення волі, здійснений ним на мобільний телефон, що буде речовим доказом, як те передбачено ст. 98 ч.ч. 1,2 КПК України, згідно якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
А згідно ст. 99 ч.ч. І,2 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів можуть належати: матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні)
У випадку скасування прокурором постанови про закриття даного провадження, потерпілий буде ініціювати прилучення як речового доказу до матеріалів кримінального провадження, відеозапису, що передував побиттю ОСОБА_5 гр. ОСОБА_3 , здійснений свідком ОСОБА_12 на мобільний телефон, як те передбачено статтею 93 ч.3 п.2 КПК України, згідно якої ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшуковик) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Стаття 284 ч.6 КПК України передбачає, постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необгрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Згідно ст.304 ч.І КПК України, якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, а закриття кримінального провадження оформлено постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зважаючи на те, що потерпілий не отримував копії постанови про закриття кримінального провадження, а адвокат за вказаних вище обставин отримав копію постанови 18.02.2021 року, встановлений законом 10-денний строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження не був пропущений із вини потерпілого та його представника
22.02.2021 року постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року прокурором Зіньківського відділу Мирогордської місцевої прокуратури була скасована і постанова направлена до СВ Зіньківського відділення поліції. Не здійснюючи ніяких слідчо-оперативних заходів, 13.05.2021 року дане кримінальне провадження знову було закрите вже на підставі ст. 110, абзац №14, с. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. Мотивацією закриття кримінального провадження стало невстанолвення опертивним підрозділом поліції особи, яка спричинила ОСОБА_3 зазначені тілесні ушкодження, але цей мотив був надуманий, що підтверджується викладеними вище доказами.
Таким чином, обґрунтування слідчим закриття кримінального провадження відсутністю очевидців і свідків вказаної події та неможливістю встановлення об`єктивних даних є необ`єктивним і надуманим безпідставним.
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов"язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов"язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
Потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов"язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви залучення її до провадження як потерпілого (ст.55 КПК України).
Відповідно до положень ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження, зокрема, має право подавати слідчому докази та заявляти клопотання, а також оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого. Також, поряд з іншим, потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).
Згідно ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частиною 2 цієї статті визначені повноваження слідчого. При цьому, відповідно до п.8 ч.2 цієї статті, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Згідно ч.3 цієї статті, рішення слідчого приймається у формі постанови, при цьому, постанова виноситься у випадках, передбаченим цим Кодексом. Постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини (ч.5 ст.110 КПК України).
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо) такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.

У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб"єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обовязок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.

При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України). Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язаний всебічно, повно і неупередженно дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупередженних процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосудця та обов"язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст.7КПК України).
Як встановлено в судовому засіданні слідчий не провів перевірки по заяві не опитав усіх свідків, не зібрав всі матеріали, не витребував їх та не долучив до матеріалів справи.
ОСОБА_3 отримав постанову 4.10.2021 року, як зробено відмітку на аркуші справи №52, а не як він вказав у скарзі 22.09.2021 року.
Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:…..3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26.
Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Згідно із приписами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до рекомендації № R (85)11 щодо положення потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу, прийнятій Комітетом міністрів Ради Європи від 28.06.1985, наголошується на необхідності приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження недостатньо мотивована, при вищезазначених недоліках досудового розслідування, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 119, 304,306, 307, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000155 від 18.04.2019 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України задоволити частково.
Поновити строк на подання скарги про скасування постанови слідчого СВ відділення поліції № 4 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження номер 0000155.
Скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції № 4 відділу поліції Полтавського району головного управління Національної поліції України в Полтавській області ОСОБА_4 від 13.05.2021 року про закриття кримінального провадження номер 0000155, внесеного до ЄРДР 18.04.2019 року та направити копію ухвали Зіньківському відділу Диканської окружної прокуратури для організації і контролю досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Написано власноручно.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1