Справа № 751/8109/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/128/22
Категорія - ч.2 ст. 186 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003112 від 07 жовтня 2021 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2021 року

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно технічною освітою, не одруженого, безробітного, раніше судимого Деснянським районним судом м. Чернігова:

-16 травня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-23 березня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; який 05 травня 2021 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 514 грн. 83 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 16 вересня 2021 року, близько 12 години, перебуваючи біля будинку 2-Д по вулиці Жабинського в місті Чернігові, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, відкрито викрав мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 9T Carbon 4 Сrey 4 GB RAM 128 Gb ROM» у корпусі чорного кольору, вартістю 5 509 грн., який знаходився на папці з документами в руках потерпілої ОСОБА_9 , чим заподіяв матеріальну шкоду.

В апеляційні скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити в бік пом`якшення, мотивує тим, що призначене покарання є надмірно суворим та не відповідає принципу достатності та необхідності призначеного покарання, виправленню особи. Вважає, що за наявності таких пом`якшуючих обставин, як щире каяття, щиросердне зізнання та сприяння розкриттю злочину давали суду підстави для призначення більш м`якого покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про пом`якшення покарання, прокурора, яка не погодилася з доводами сторони захисту, звернула увагу на дані про особу винного, який раніше засуджувався, але продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в пограбуванні мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_9 , вчиненому повторно, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_6 двічі притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення аналогічного злочину- за грабіж, відбував покарання у місцях позбавлення волі, але після звільнення, на шлях виправлення не став та через 4 місяці 10 днів вчинив новий злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відносить до тяжких, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його як особи.

Вказуючи на суворість призначеного судом покарання, обвинувачений в апеляційній скарзі не наводить обставин, які позитивно його характеризують як особистість та які не були враховані судом першої інстанції та дають підстави стверджувати, що більш м`яка міра покарання ніж позбавлення волі, буде достатньою для його виправлення.

Посилання обвинуваченого на щирість каяття, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, були враховані судом першої інстанції, що і стало підставами для призначення мінімального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно довідки заступника медичного директора Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_6 має негативні соціальні звички, через які доставлявся до наркологічного диспансеру з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіноїдів і амфетамінів, гостра інтоксикація, та з діагнозом - алкогольне сп`яніння.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при призначенні покарання суди мають враховувати обставини, встановлені у кожному конкретному провадженні, та дані про особу винного, які є суто індивідуальними та при однакових обставинах, за наявності даних про особу винного покарання може буде різним, з огляду на те, чи зможе особа виправитись при призначенні їй більш м`якого покарання ніж позбавлення волі.

У даному провадженні, за встановлених даних про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість його виправлення при призначенні покарання без ізоляції від суспільства.

Отже, при обранні виду та строку покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, навмисну форму вини, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б його обтяжували, і призначив покарання у мінімальних межах санкції статті, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_11