Справа № 740/3352/21
Провадження № 1-кп/740/58/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

- потерпілий ОСОБА_7 ,

- обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

- захисник обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

- захисники обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, працює у ФОП ОСОБА_14 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 1-го року позбавлення волі;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, є фізичною особою підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Броварського міського суду Київської області від 21 липня 2020 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, є фізичною особою підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України,

установив:

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються органом досудового розслідування в тому, що вони разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно зі зміненим обвинувальним актом указане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили за таких установлених органом досудового розслідування обставин.

26 квітня 2021 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_8 перебував на території автомобільної стоянки по АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, де в останніх виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою демонстрації зневаги до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, почали висловлюватися в його бік нецензурною лексикою, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, безпричинно, використовуючи удаваний привід, діючи спільно, тобто групою осіб, почали наносити удари руками та ногами в ділянки голови і нижніх кінцівок потерпілому ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 з метою сприяння ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, почав переслідувати ОСОБА_16 , яка була разом з ОСОБА_7 та намагалася покликати на допомогу, з метою завадити їй, після чого приєднався до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , нанісши йому два удари кулаком у ділянку голови.

Під час вчинення вищевказаних спільних хуліганських дій потерпілому ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з астенічним і цефалічним синдромами, гематоми волосяної частини голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; синців ділянки шиї, садна в ділянці епігастрію з права, синців у проекції лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки у побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданим Конституцією України, його правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Вищевказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

26 квітня 2021 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_9 перебував на території автомобільної стоянки по АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, де в останніх виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою демонстрації зневаги до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, почали висловлюватися в його бік нецензурною лексикою, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, безпричинно, використовуючи удаваний привід, діючи спільно, тобто групою осіб, почали наносити удари руками та ногами в ділянки голови і нижніх кінцівок потерпілому ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 з метою сприяння ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, почав переслідувати ОСОБА_16 , яка була разом з ОСОБА_7 та намагалася покликати на допомогу, з метою завадити їй, після чого приєднався до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , нанісши йому два удари кулаком у ділянку голови.

Під час вчинення вищевказаних спільних хуліганських дій потерпілому ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з астенічним і цефалічним синдромами, гематоми волосяної частини голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; синців ділянки шиї, садна в ділянці епігастрію з права, синців у проекції лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки у побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданим Конституцією України, його правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Вищевказані дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

26 квітня 2021 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_10 перебував на території автомобільної стоянки по АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, де в останніх виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою демонстрації зневаги до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, почали висловлюватися в його бік нецензурною лексикою, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, безпричинно, використовуючи удаваний привід, діючи спільно, тобто групою осіб, почали наносити удари руками та ногами в ділянки голови і нижніх кінцівок потерпілому ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 з метою сприяння ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, почав переслідувати ОСОБА_16 , яка була разом з ОСОБА_7 та намагалася покликати на допомогу, з метою завадити їй, після чого приєднався до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , нанісши йому два удари кулаком у ділянку голови.

Під час вчинення вищевказаних спільних хуліганських дій потерпілому ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з астенічним і цефалічним синдромами, гематоми волосяної частини голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; синців ділянки шиї, садна в ділянці епігастрію з права, синців у проекції лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки у побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданим Конституцією України, його правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Вищевказані дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 категорично не визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за зміненим обвинуваченням, як і не визнавали своєї вини за первісним обвинуваченням за ч. 2 ст. 187 КК України, при цьому надали суду такі показання.

Обвинувачений ОСОБА_8 суду показав, що подія сталася більш ніж півроку тому на автомобільній парковці, там він був зі своїми друзями. Неподалік проходив ОСОБА_17 з дівчиною ОСОБА_18 . Вони були від них на відстані 50 м, дівчина пішла попереду до приміщення охорони, і він пішов за нею щоб поговорити, бо то була його колишня дівчина, раніше вони зустрічалися. В одного з його товаришів ОСОБА_19 стався конфлікт з ОСОБА_20 , вони спорили, словесна перепалка, нічого більшого. Особисто він не брав участі в конфлікті, а пішов за ОСОБА_18 . Конфлікт Іллюші та Леги тривав недовго, близько 40 секунд, і виключно між ними, він до них не підходив. У цей час охоронець вийшов з приміщення та пішов, він не втручався в конфлікт. Інших сторонніх осіб на стоянці не було. У приміщенні охорони ОСОБА_18 мовчала, нічого не говорила, про допомогу не просила. Він стояв спиною до дверей і нічого не бачив, що діється зовні. У приміщенні було темно, ОСОБА_18 теж не могла бачити, що діється зовні. Сама подія тривала менше 5-ти хвилин. Він вийшов з приміщення охорони, хлопці були вже біля машин. Він не бачив у ОСОБА_21 видимих ознак тілесних ушкоджень.

Також показав, що за день до цього в ОСОБА_19 та ОСОБА_21 стався конфлікт, і ця ситуація на парковці була ніби продовженням їхнього незакінченого діалогу з погрозами, грубими словами. Якби не конфлікт напередодні, то ніхто б того дня не підходив до Леги на парковці. До цього вони часто бачили ОСОБА_22 на цій стоянці і ніяких конфліктів з ним не було до того конфлікту, який стався напередодні з ОСОБА_19 . Ніхто нічого не чіпав, жодне майно не пошкоджене.

Обвинувачений ОСОБА_9 суду показав, що подія сталася на стоянці, коли він разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 під`їхали до ОСОБА_25 , він прогрівав авто і вони разом повинні були їхати на «Нову пошту». ОСОБА_19 побачив ОСОБА_22 з дівчиною, вони йшли через одну секцію від них, і пішов до ОСОБА_21 щоб поговорити, бо за день до цього в них стався конфлікт. За ним пішов ОСОБА_25 і ОСОБА_23 , він пішов останній, поки закрив вікна в машині та машину. Особисто він пішов до них щоб подивитися, щоб все було нормально. Коли він підходив до авто потерпілого, то побачив як ОСОБА_23 зайшов до приміщення охорони і зачинив за собою двері. Охоронець у цей час вийшов і кудись пішов. Чухрій знаходився біля другої секції паркомісця. Коли він підійшов, то чув, як ОСОБА_19 сперечався з ОСОБА_20 , чув їхню лайку, їх самих він не бачив, вони були всередині гаражного боксу біля машини. Їхній конфлікт тривав максимум 40 секунд, все сталося швидко. Він сприймав це як словесну перепалку, максимум як конфліктну ситуацію. Чухрій стояв мовчки як і він, ніхто не погрожував. Вийшов ОСОБА_19 , сказав йти звідси, за ним вийшов ОСОБА_17 і тримав у руках телефон, комусь телефонував, скоріше за все батьку і говорив, що на нього напали. Також говорив, щоб вони не йшли, бо розмову не закінчено. ОСОБА_19 сказав, що дав потерпілому «підсрачник і один підзатильник». Видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_21 не було, хіба що відбиток 47-го розміру ноги на штанині. ОСОБА_19 явно переважає ОСОБА_22 по фізичним даним (зріст, вага). Інших сторонніх осіб у цей час на стоянці не було. У нього при собі був телефон і якісь кошти, і все, інших предметів не було.

Так як він стояв перший, то перший і пішов, за ним ОСОБА_19 , потім ОСОБА_25 і вже потім трохи пізніше ОСОБА_23 . Лега виїхав за ними на машині, при виїзді зі стоянки підбіг якийсь чоловік, потім з`ясувалося батько потерпілого, тримав у руках якийсь предмет ніж чи пістолет.

Вони поїхали до «Поляни» пити каву, куди приїхали оперуповноважені і забрали їх до віділлу поліції. У відділі поліції потерпілого ОСОБА_22 він не бачив, а бачив його батька, який погрожував розправитися з ними.

Зазначив, що особисто в нього не було конфлікту з потерпілим. Конфлікт з потерпілим був напередодні в ОСОБА_19 , після якого ОСОБА_17 чекав його біля дому і йому це не сподобалось.

На його думку, конфлікт на стоянці це продовження конфлікту ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , що стався напередодні, саме через цей конфлікт у них були неприязні відносини один до одного.

Дубовський довго зустрічався з ОСОБА_18 , деякий час жили вдвох. Навіть те, що ОСОБА_17 почав зустрічатися з ОСОБА_18 колишньою дівчиною ОСОБА_23 не було причиною конфлікту на стоянці.

Вважав обвинувачення абсурдним. Категорично заперечив вчинення ним та іншими обвинуваченими хуліганських дій, зокрема, порушення громадського порядку, зазначив, що вони не завдавали нікому шкоди. На стоянці нічого не пошкоджено, претензій власників стоянки до них немає.

Обвинувачений ОСОБА_10 суду показав, що того дня він разом з друзями зустрілися на стоянці, збиралися їхати на «Нову пошту». ОСОБА_19 побачив ОСОБА_22 з дівчиною, пішов до них поспілкуватися, вони пішли за ним. Між ОСОБА_20 та ОСОБА_19 сталася словесна перепалка. ОСОБА_23 пішов за ОСОБА_18 в приміщення охорони і не був присутній під час конфлікту ОСОБА_21 та ОСОБА_19 . Передній стояв перед гаражним боксом таким чином, що бачив тільки його, а ОСОБА_22 та ОСОБА_19 не бачив, їх бачив він, як ОСОБА_19 наніс ОСОБА_26 «пару підсрачників», між ними була словесна перепалка, це було в середині боксу, все швидко сталося, секунд 5-10. Тілесні ушкодження ОСОБА_26 наносив тільки ОСОБА_19 , вони стояли поруч. Першим звідти вийшов ОСОБА_19 , за ним ОСОБА_17 . ОСОБА_19 сказав йти, а ОСОБА_17 сказав залишатись, що розмова не завершена. Лега комусь телефонував, мабуть батьку.

За день до цього між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 був конфлікт у «Велмарті», ОСОБА_17 погрожував йому, а ввечері той бачив ОСОБА_22 біля свого дому.

На його думку, конфлікт на стоянці стався через те, що перед цим ОСОБА_17 погрожував ОСОБА_19 і чекав на нього біля його будинку.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав змінене обвинувачення за хуліганством та поданий ним цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями внаслідок кримінального правопорушення, в якому просив стягнути з обвинувачених на свою користь 30 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 25 058,83 грн на відшкодування матеріальної шкоди, а всього 55 058,83 грн.

Потерпілий зазначив, що показання обвинувачених не відповідають дійсності. Стверджував, що всі обвинувачені в той день на стоянці завдали йому тілесних ушкоджень.

До цього в нього вже був конфлікт з обвинуваченими приблизно в середині березня минулого року, вони погрожували йому та його дівчині ОСОБА_27 . Крім цього, напередодні в нього з ОСОБА_19 був конфлікт у «Велмарті».

У той день він зі своєю дівчиною зайшли на стоянку та прямували до його машини, зліва від них були обвинувачені, він їх бачив. Він розумів, що може статися, що вони можуть підійти, тому сказав ОСОБА_27 йти до охоронця, вона швидко пішла. Обвинувачені погрожували, почали бігти, кричати, зупиняли, щоб почекав. Він хотів сісти за кермо автомобіля, але вони завадили, закрили двері, оточили, погрожували, демонстрували чим будуть бити. Він не міг побігти від них, вони завадили. При цьому він не падав і свідомість не втрачав.

Його били всі хто там був, по голові, тілу, штовхали. Удари наносили всі, а хто саме і скільки вже не згадає. Ударів було приблизно 10. Почалося все з лівої сторони автомобіля і по колу. Удари різні, зі штовханням.

Спочатку били всі крім ОСОБА_23 , він підійшов у кінці, коли всі пішли, у цей час ОСОБА_17 був у машині за кермом, опустив скло і ОСОБА_23 двічі вдарив його в обличчя, в ліву частину підборіддя. Потім ОСОБА_23 побіг до інших, у них було 2 автомобілі, вони поїхали, а він слідом за ними.

У Переднього точно був кастет і він вдарив ним потерпілого, а ще бив по тулубу, а саме в ділянку спини, печінку, можливо кібчик. Після удару кастетом було видно рану, царапину, була кров. Лікарю про це не говорив.

Ще він пам`ятає, що точно бачив один пістолет, щодо інших йому можливо здалося.

Він поїхав не за ними, а до свого батька, який чекав його на виїзді зі стоянки. Він зателефонував батьку, той підбіг і вони поїхали. У нього було головокружіння. Тоді він не міг знайти інший телефон. Поїхали в лікарню, потім у поліцію. Приблизно 2-3 години був у відділі поліції, давав показання.

Вони повернулись на стоянку, бо повинна була прийти його мати. Він не викликав поліцію, більш за все викликала мати. На стоянку заходив подивитися де ОСОБА_28 .

У нього тоді було 2 телефони, а після цієї події залишився один. У цей день він зрозумів, що не стало одного телефону.

Він відчував біль по всьому тілу, його стан був морально пригнічений. Його стан не дозволяв їхати за кермом. У той день він поїхав у лікарню.

Конкретний мотив цього вчинку йому невідомий. На його думку, вони так вчинили, бо відчували до нього неприязнь, хотіли показати хто вони такі, принизити його. Про цих людей все місто знає, хто вони такі і чим займаються. Вони вчиняли такі ж дії стосовно його знайомих, але він вирішив довести цю справу до кінця.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що доводиться цивільною дружиною потерпілому ОСОБА_26 , вони разом проживають десь півроку. До цього вона проживала у цивільних шлюбних відносинах з ОСОБА_23 . Вони припинили свої відносини перед новим 2021 роком, на той час вона не мала жодних відносин з ОСОБА_20 . Інші обвинувачені просто знайомі. І потерпілого, і обвинувачених вона знає давно.

Конфліктна ситуація у них з ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 сталася ще на початку березня біля тату-салону, вони їм погрожували, обзивали, ОСОБА_23 облив її сечею. При цьому він продовжував називати своєю дівчиною, хоч відносини на той час вони вже припинили. 25 квітня у «Велмарті» у ОСОБА_29 сталася конфліктна ситуація з ОСОБА_30 , він погрожував, сказав, що їх багато і вони сильніші.

У ОСОБА_29 з березня місяця було два телефони «Самсунг» і «Айфон» 11-й зелений звичайний, який він використовував виключно по роботі і якого в нього вкрали на стоянці в той день 26 квітня. Коли вони зайшли на стоянку, то побачили їх біля автомобіля Чухрія - «БМВ», вони вирішили їх обійти. Коли вони підходили до повороту біля їхнього паркомісця, то всі четверо почали бігти до них, вони прискорили хід. ОСОБА_29 побіг до машини, вона до охорони. Охоронець був у приміщенні, вийшов їй назустріч, спитав, що сталося. У цей час до неї підбіг ОСОБА_23 , сказав охоронцю йти геть, бо він може постраждати, і охоронець зайшов за будівлю, пішов кликати бухгалтера. Вона стояла в центрі кімнати і бачила, як всі хлопці били ОСОБА_29 , били жорстко, руками і ногами, тягали його за одяг, робили хаотичні рухи, ОСОБА_29 пригнувся, прикривався, це було справа і зліва від машини. Чухрій і ОСОБА_31 щось демонстрували, відкидали куртки. Зброї в них вона не бачила, лише їхні рухи демонстрацію чогось. Крадіжки телефону вона теж не бачила і не чула про вимагання майна. У кімнаті стояв стіл з великим монітором, на якому зображено 4 камери відеоспостереження. Також ОСОБА_23 не стояв на місці і вона бачила через двері також, що діється зовні, чула їхні погрози. Дубовський обзивав її, погрожував, вона злякалася, боялася відповідати.

Вони почали йти, ОСОБА_29 сів у машину. ОСОБА_23 вийшов, не поспішаючи, підійшов до ОСОБА_29 , вдарив його через вікно машини, один раз, куди точно не пам`ятає. Вся подія тривала хвилин 15 20, коли зайшли на стоянку, а коли все почалося 10 15 хвилин. Батьку зателефонувала вона і повідомила про подію. І вона і ОСОБА_29 телефонували батьку, він міг зателефонувати із «Самсунга». Поліцію вона не викликала, боялася, ОСОБА_23 пригрозив.

Коли вони поїхали, то ОСОБА_29 хвилин через 2 поїхав за ними. Вони зустрілися на вході стоянки з іншої сторони через 10 хвилин після події і ОСОБА_29 повідомив про телефон, з ним був батько, і батько був за кермом.

Через декілька хвилин прийшла мати ОСОБА_29 . Вигляд у ОСОБА_29 був пошкоджений, йому було погано, боліла нога, нудило, він сказав, що його били кастетом, демонстрували пістолети. У нього були синці по тілу, садна на обличчі під губою зліва, нижня губа трохи провисла, були подряпини, чоло червоного кольору, боліло в ділянці грудей, печінка, була забита і набрякла ліва нога вище коліна.

Їх всіх вона знала, то назвала прізвища та імена. У поліції вони були дуже довго, їх допитували, кожного окремо, потім сказали їхати в лікарню. Також вони їздили на місце злочину, потім знову в поліцію і додому. На місці події була вона, ОСОБА_29 , охоронець і ще хтось. До протоколу не було зауважень. Вона не пам`ятає, чи говорив тоді ОСОБА_29 про викрадення телефону. 26 і 27 квітня вони були вдома, потім вирішили поїхати в лікарню.

Стосовно причини побиття, то зазначила, що це не вперше, вони постійно когось б`ють, грабують, їм причина не потрібна, такі вони люди, до цього викрадали її ОСОБА_23 і ОСОБА_25 . Вважає, що не через неї це сталося. Можливо хотіли показати свою силу. На її думку, ця подія пов`язана з попередніми подіями, одні і ті ж люди.

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що потерпілий це її син. Свій автомобіль «Додж челенжер» син ставить на стоянці по вул. Об`їжджій у м. Ніжині, яка недалеко від будинку. 26 квітня 2021 року приблизно о 16 17 годині син пішов разом зі своєю дівчиною ОСОБА_18 , яка проживає разом з ними, на стоянку за автомобілем. Вона з чоловіком була вдома. Хвилин через 15 хтось зателефонував чоловіку, здається ОСОБА_28 , і сказав, що сина побили на стоянці, чоловік побіг. Вона була вдома 15 20 хвилин, зібралася і теж пішла до них. До стоянки йти хвилин 5 7, за 3 хвилини можна добігти. Коли вона прийшла, то побачила сина в машині, він був у поганому стані, тримався за живіт, правий бік тулуба, за голову, праву щоку висок, на лівій стороні щоки була подряпина, скаржився на нудоту і головокружіння, ноги були побиті, в синцях, ліва нова в синцях біля коліна. Також бачила в нього подряпину на обличчі, на підборідді були сліди крові, він сказав, що то від удару кастетом. Він кульгав на ліву ногу. Також сказав, що в нього викрали телефон зелений «Айфон», який він купив за декілька місяців до цього. На той момент у нього було два телефони «Самсунг» і «Айфон», останній використовував виключно по роботі, а телефонував із « ОСОБА_33 », в нього один номер і картка. Зараз у нього телефон «Айфон», а «Самсунг» він продав.

Поліцію викликала вона зі свого телефону, як тільки вийшла зі свого під`їзду. Про викрадений телефон він говорив поліції. У той день син їздив у лікарню на огляд до травматолога, його возив чоловік, бо він не міг сам їхати. Протягом декількох днів після події в нього боліла голова, нудило.

Перед цією подією десь за місяць сину погрожували, тероризували, вона запам`ятала прізвище ОСОБА_23 та ім`я ОСОБА_34 , прізвище не запам`ятала. Син у розмовах називав прізвища цих людей ОСОБА_25 , ОСОБА_31 , ОСОБА_23 . Син приходив додому засмучений, розповідав про ситуацію у місті, що чимось облили, а також за день до цього про ситуацію у «Велмарті», що з кимось з них був конфлікт, з ким саме вона не знає.

На наступний день вони дізналися, що всіх їх відпустили, вони були налякані, боялися вийти з дому, їм телефонували і погрожували, а також пропонували домовитися, приходили до них додому родичі обвинувачених з пропозиціями домовитися.

Свідок ОСОБА_35 суду показав, що працює охоронцем на автостоянці, його робоче місце знаходиться в кімнаті приміщення охорони, там є стіл, стілець, комп`ютерний монітор із зображенням відеоспостереження. Автомобіль «Додж» білого кольору стоїть від приміщення охорони на відстані 50 100 м. Того дня він почув голос дівчини, вона забігла до нього в кімнату і сказала, що бійка на стоянці, про поліцію нічого не говорила. На камеру нічого такого він не бачив і неможливо побачити, там більше 10 камер. У кімнаті було темно, жалюзі закриті, світло не горіло, на подвір`ї було видно. За нею забіг хлопець (вказав на ОСОБА_23 ). Бійки він не бачив, чув крик, дівчина з хлопцем сварилися. Дівчина стояла посеред кімнати, за нею за півметра стояв хлопець, а він стояв за хлопцем, то навряд чи вона могла щось бачити на подвір`ї. Точно не пам`ятає хто конкретно з хлопців там був. Двоє забігли всередину і нічого не було видно, а двоє стояли перед паркомісцем. Він вибіг з кімнати, щоб повідомити бухгалтера ОСОБА_36 , вона там керівник. Бухгалтера не було на місці, він їй зателефонував і повідомив про ситуацію. До неї йти 2 хвилини. Коли він повернувся, то хлопців вже не було, дівчина стояла на сходах. Потерпілий був за кермом свого автомобіля, виїхав з парковки, під`їхав до дівчини і сказав їй, що все рівно їх посадить. До нього він був правою стороною і він не бачив у потерпілого слідів крові чи ушкоджень. Дівчина залишалася на стоянці ще 20 хвилин. Крім бухгалтера нікому більше не телефонував. Вона прийшла приблизно через 5 10 хвилин. Потім приїхали працівники поліції, приблизно о 7 годині вечора. Слідчий приїхав десь о 10 11 годині вечора, проводили слідчий експеримент. Він підходив до них на слідчому експерименті, пам`ятає розмови про телефон. Через тиждень після події потерпілий знову почав ставити свій автомобіль на стоянці.

Свідок ОСОБА_37 суду показав, що потерпілий це його син, з обвинуваченими він не знайомий. Йому відомо від сина про конфлікти з обвинуваченими, що вони чіплялися до нього, погрожували. Зокрема, ОСОБА_34 переслідував його і погрожував. Пройшов місяць, ситуація повторилася. 25 квітня був конфлікт у супермаркеті, а на наступний день 26 квітня сталася ця подія, коли побили сина. Того дня після обіду син пішов на стоянку за автомобілем. Стоянка знаходиться за 200 250 м від будинку, там син ставить свій автомобіль. Спочатку йому зателефонувала ОСОБА_28 і повідомила, що б`ють ОСОБА_29 , а через пару хвилин зателефонував син і сказав, що його побили ті самі люди, що були і в супермаркеті. Коли він прибіг на стоянку, то побачив при виїзді чорного джипа і легкову «БМВ», вони виїжджали йому назустріч, поїхали прямо під заборонений знак, вони за ними не поїхали. Коли до нього під`їхав ОСОБА_29 , він був збуджений, мав недобрий стан, справа на підборідді була подряпина, боліла печінка, через підняту футболку бачив почервоніння тіла, на нозі була гематома, червоні плями на голові, подряпина на щоці, його нудило. Син сказав, що вони його оточили і побили, забрали телефон. Йому відомо, що в сина було два телефони, а картка з номером одна. Від сина і ОСОБА_27 чув про зброю в нападників, син наче говорив, що зброя була у всіх. Вони дочекалися поліцію, поїхали в лікарню, потім знову в поліцію, на місце події і назад у поліцію. Син тоді був збуджений і міг в такому стані сісти за кермо, але коли їхали в поліцію, то за кермо сів він. У лікарні першу медичну допомогу не надавали, лише оглянули. Син лікувався вдома сам. Потім йому стало гірше, він знову звернувся в лікарню. На наступний день почалися погрози, телефонні дзвінки його сім`ї з проханнями, погрозами, тиском. Також повідомив, що десь за місяць до цієї події коли у сина з ними стався конфлікт, то він мав розмову з ОСОБА_23 по телефону, просив відчепитися від сина. Після цього і до ситуації у «Велмарті» інцидентів не було.

Свідок ОСОБА_38 , яка працює бухгалтером у ФОП ОСОБА_39 на автостоянці по АДРЕСА_5 , суду показала, що на стоянці вона старша головна і по всім питанням звертаються до неї. На стоянці є пункт охорони сторожка, приблизно 10 кв. м, стоїть монітор на 9 камер. У той день, коли сталася ця подія, її на стоянці не було, вона відлучилася в банк. Їй зателефонував охоронець і сказав, що у них бійка, щоб вона прийшла навести порядок. Коли вона прийшла, бачила охоронця і дівчину, вона мовчала, з хлопців нікого не було. Зі слів охоронця вона зрозуміла, що той особисто не бачив бійку, що про це йому сказала дівчина, тому він і зателефонував їй. Стверджувала, що ні вона, ні охоронець не бачили бійки і наслідки їй невідомі. Ні вона, ні охоронець не викликали поліцію. Шкоди стоянці не завдано, майно не пошкоджено, робота стоянки не припинялася. Знає ОСОБА_40 та ОСОБА_22 , вони їхні абоненти, ставляють свої машини на стоянці. Після того дня не бачила ні одного, ні другого. Також вказала, що години в камерах не переведені на літній час, тому неправильно показують час.

Свідок ОСОБА_41 суду показав, що наглядно знає як обвинувачених, так і потерпілого, ні з ким з них він не знайомий, жодного разу не спілкувався та не був в одній компанії. Про ситуацію, що сталася, а саме те, що затримали хлопців, бо вони побили ОСОБА_22 і забрали в нього телефон, він дізнався з Інтернету, соціальних мереж. Крім цього, його неповнолітня знайома, яка не хоче себе викривати, спілкувалася з ОСОБА_20 після події, записала розмову на свій телефон і передала йому, бо особисто побоялася наслідків, а саме боялася ОСОБА_22 . Запис передала добровільно, бо хотіла допомогти хлопцям обвинуваченим, особисто з ними вона не знайома. Під час розмови з ОСОБА_20 вона була не одна. Про цей запис він дізнався в червні. Коли він почув запис розмови, то зрозумів для себе, що хлопці не винні, теж захотів допомогти, знайшов адвоката і передав цей запис. Дівчина передала йому запис по соцмережах, а він записав на диск. На записі ОСОБА_22 впізнав відразу по голосу. До суду прийшов добровільно. Також зазначив, що ОСОБА_17 веде себе зухвало в місті, виділяється, а про хлопців нічого поганого не чути.

Свідок ОСОБА_42 суду показав, що працює лікарем-травматологом і пам`ятає, як до нього звертався потерпілий ОСОБА_17 у зв`язку з його побиттям. Він прийшов до лікарні самостійно, без сторонньої допомоги, при цьому накульгував на ногу, так само самостійно пішов. Батьки приходили пізніше. Він його оглядав, за наслідками видав довідку із зафіксованими забоями м`яких тканин, що стосувалося всього тіла. Як правило, огляд проводиться за скаргами пацієнта. Стосовно саден і ступеня тілесних ушкоджень, то він цих обставин не встановлює, так як не є експертом. Щодо вказаного в довідці знаку питання біля напису струсу головного мозку, то так він відмічає, якщо є підозра на це, але це потрібно досліджувати у спеціаліста невропатолога. Зазначив, що підстав для госпіталізації ОСОБА_21 не було. Через деякий час ОСОБА_17 знову приходив до нього на прийом зі скаргами у болі в стегні. Не пам`ятає, чи були в нього скарги на болі в спині, якби були, то він би описав. Побої це стресова ситуація і з часом болі можуть з`являтися локально, а не по всьому тілу, як спочатку. Могли і з часом проявитися деякі симптоми.

Згідно з положеннями ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст. 9 КПК України.

За правилами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, сторона обвинувачення надала докази, які досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000371, відомості про яке внесені 26 квітня 2021 року, за ч. 2 ст. 296 КК України;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000371, відомості про яке внесені 26 квітня 2021 року, за ч. 2 ст. 296 КК України;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000371, відомості про яке внесені 26 квітня 2021 року, за ч. 2 ст. 187 КК України;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 червня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000371, відомості про яке внесені 26 квітня 2021 року, за ч. 2 ст. 187 КК України;

- рапорт помічника чергового Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_43 від 26 квітня 2021 року, згідно з яким 26 квітня 2021 року о 18-03 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26 квітня 2021 року о 18-02 годині по вул. Об`їжджа в м. Ніжині, навпроти 15-ї школи четверо невідомих осіб нанесли тілесні ушкодження сину заявниці ОСОБА_32 , йому 19 років; ЕМД не потрібно, просить направити наряд поліції;

- виписка № 2786 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із зазначенням діагнозу черепно-мозкової травми (26.04.2021); струс головного мозку з в/астенічним, цефалічним синдромами; знаходження на стаціонарі з 29 квітня по 07 травня 2021 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 квітня 2021 року з довідкою до протоколу, за якими потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото № 4 ОСОБА_10 як особу, яка 26 квітня 2021 року на автостоянці спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його мобільним телефоном; впізнання розпочато о 22-57 годині, закінчено о 23-03 год.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 квітня 2021 року з довідкою до протоколу, за якими потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото № 3 ОСОБА_9 як особу, яка 26 квітня 2021 року на автостоянці спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його мобільним телефоном; впізнання розпочато о 23-04 годині, закінчено о 23-13 год.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 квітня 2021 року з довідкою до протоколу, за якими потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото № 2 ОСОБА_8 як особу, яка 26 квітня 2021 року на автостоянці спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його мобільним телефоном; впізнання розпочато о 23-48 годині, закінчено о 23-50 год.;

- протокол огляду від 26 квітня 2021 року з фототаблицею, проведений за участю потерпілого ОСОБА_7 та понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_44 , відповідно до якого оглянуто територію автомобільної стоянки по вул. Об`їжджій у м. Ніжині біля міні-ринку «Кошик споживача»; початок огляду 23-15 год., закінчення 23-45 год.;

- заява ОСОБА_7 на ім`я начальника Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області від 26 квітня 2021 року, в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_45 і ОСОБА_10 , які 26 квітня 2021 року близько 18-00 години, перебуваючи на автостоянці по вул. Об`їжджій у м. Ніжині, вчинили на нього напад із застосуванням зброї, спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи мобільним телефоном Iphon-11 зеленого кольору та грошовими коштами в сумі 2000,00 грн, спричинивши йому матеріальної шкоди;

- постанова слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 01 червня 2021 року та висновок експерта № 62, згідно з яким зроблено такі висновки, зокрема, встановлені в ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; виявлені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, в тому числі у момент спричинення; всі тілесні ушкодження, що виявлені в ОСОБА_7 , були спричинені 26.04.2021; всі тілесні ушодження, як у сукупності, так і кожне окремо виникли внаслідок дії тупого предмета (предметів), а руки, ноги і кастет також є тупими предметами, тому всі тілесні ушкодження могли бути спричинені в тому числі руками, ногами чи кастетом; наявні на тілі ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути від не менше 5-ти травматичних дій; під час заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень його положення могло неодноразово змінюватися; всі тілесні ушкодження, що є на тілі ОСОБА_7 , у своїй сукупності не могли утворитися внаслідок одноразового падіння, так як розташовані на різних ділянках і площинах тіла;

- протокол проведення слідчого експерименту від 06 травня 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 у присутності понятих і статистів з додатком флеш-картою з відеозаписом, відповідно до якого по АДРЕСА_5 потерпілому ОСОБА_15 запропоновано розповісти обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення 26 квітня 2021 року. Потерпілий погодився та розповів, що 26 квітня 2021 року близько 18 години він спільно зі своєю дівчиною ОСОБА_46 прибув на вказану автомобільну стоянку, щоб забрати свій автомобіль марки «Додж» білого кольору. Показав через який вхід заходив на територію стоянки. Зайшовши на територію автомобільної стоянки, він хотів йти звичним для себе маршрутом, вказавши яким саме, але в цей час побачив, що по маршруту його слідування знаходяться два автомобілі «БМВ-4301» чорного кольору та «БМВ Х5» сірого кольору, поруч біля яких знаходилися ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_47 та ОСОБА_10 , яких він добре знає, при цьому під час слідчого експерименту вказав на точне місце на стоянці, де вказані особи були розміщені та як конкретно були розміщені їхні автомобілі. Побачивши цих осіб, потерпілий припустив, що вони можуть вчинити з ним та його дівчиною ОСОБА_18 конфлікт, тому вибрав для себе інший маршрут по стоянці, вказавши конкретно який. Обходячи ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_47 та ОСОБА_9 іншим маршрутом, а саме між двома рядами парковочних місць. Пройшовши маршрут між парковочними місцями, він направився до свого автомобіля та в цей час побачив, як до нього почали швидко наближатися ОСОБА_10 , ОСОБА_47 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вказавши на місце, де він знаходився в момент коли побачив, що до нього наближаються вказані особи. Вже в русі до потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_47 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почали ображати його нецензурними словами, погрожували фізичною розправою, кричали в його сторону, щоб він зупинився. У цей момент він повернувся в бік правопорушників, у ОСОБА_9 в руках він побачив кастет, останні вже бігли до нього. Дії ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_47 він сприйняв як небезпечні для свого життя та здоров`я, та для життя і здоров`я своєї дівчини, тому він сказав ОСОБА_18 , щоб вона бігла вперед до охоронця та кликала на допомогу, оскільки розумів, що йому зараз будуть спричиняти тілесні ушкодження. Коли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_47 та ОСОБА_9 підбігли до нього та зупинилися на відстані від нього близько 1,5 метри, то потерпілий запитав у них, що вони від нього хочуть, вказавши на конкретне місце, де вони знаходилися, та вказав на конкретне місце розміщення кожного. Перебуваючи біля потерпілого, ОСОБА_8 сказав, що вони зараз будуть його вбивати. ОСОБА_9 при цьому демонстрував потерпілому кастет, що був одягнутий в нього на лівій руці. Побоюючись за своє життя, він почав відходити від них задом, а правопорушники направилися за ним. Коли потерпілий дійшов до місця, де знаходилася його машина, ОСОБА_9 почав замахуватися в його бік кастетом, тому він підбіг до свого автомобіля марки «Додж» білого кольору та почав відкривати водійські дверцята. У цей час до нього підбігли ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_47 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_10 відразу вдарив коліном по дверях автомобіля та вони зачинилися, перешкодивши потерпілому сісти до салону авто; відобразив за допомогою статиста як саме ОСОБА_10 вдарив по дверцях та вони зачинилися. Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_47 та ОСОБА_8 почали почергово руками та ногами наносити потерпілому тілесні ушкодження по тілу. Перший удар ногою в область лівої ноги наніс ОСОБА_47 , від отримання якого потерпілий трохи присів, оскільки відчув сильний біль. У цей час ОСОБА_9 наніс одного удару коліном правої ноги в область передньої частини тулуба, удар був дуже сильний, тому він із зігнутим тулубом почав відходити назад до задньої частини автомобіля, при цьому захищаючи обличчя руками. Коли він перебував біля багажного відділення автомобіля, підбіг ОСОБА_10 та почав наносити множинні удари кулаками в область тулуба, в ході отримання ударів потерпілий став відступати назад та перемістився на іншу сторону автомобіля. Коли ОСОБА_10 наносив потерпілому удари, ОСОБА_8 відійшов та направився до його дівчини ОСОБА_18 до приміщення кімнати охорони. Коли потерпілий знаходився з правої сторони автомобіля, до нього знову підійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_47 , розмістилися відносно нього в два боки, при цьому ОСОБА_47 продовжив наносити потерпілому тілесні ушкодження, а саме наніс декілька ударів ногами по ногах та декілька ударів кулаками в область тулуба. Потерпілий відчув сильний фізичний біль, намагаючись втекти від правопорушників, почав розштовхувати їх та вийшов з-під накриття стоянки, перебував біля передньої частини свого автомобіля. У цей момент, коли він перебував поблизу ОСОБА_9 у напівзігнутому стані, потерпілий почав виправлятися та в цей момент ОСОБА_9 почав наносити йому удар лівою рукою, на якій був одягнутий кастет, в область обличчя. Після цього потерпілий перемістився на протилежну сторону місця, де знаходився його автомобіль. Механізм нанесення тілесних ушкоджень кожного з учасників потерпілий відобразив за допомогою статистів. До нього знову підійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_47 , при цьому він побачив, що ОСОБА_8 також направляється до нього зі сторони будівлі охорони. ОСОБА_47 почав говорити потерпілому, що вони його «вб`ють по чорному» та сказав, що в них є чим це зробити, в цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які були одягнуті в спортивні куртки, розвели її та почали демонструвати потерпілому предмети, схожі на пістолети, які в них були під одягом. Коли вони почали демонструвати перед потерпілим зброю, він сприйняв для себе як реальну загрозу для свого життя. Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 демонстрували потерпілому пістолети, ОСОБА_8 звернув увагу на ОСОБА_18 , яка почала комусь телефонувати, тому сказав решті, що зараз приїде поліція та їм потрібно тікати. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_47 та ОСОБА_8 почали відходити від потерпілого в напрямку своїх автомобілів. Коли потерпілий побачив, що вони від нього відходять, сам почав підходити до свого автомобіля, сів до салону, завів автомобіль та опустив бокове вікно водійських дверей. У цей час до нього підбіг ОСОБА_8 та наніс йому два удари кулаком в область обличчя, коли потерпілий сидів в автомобілі, після чого ОСОБА_8 втік від автомобіля. Потерпілий продовжив сидіти в автомобілі та йому дівчина ОСОБА_18 почала кричати, що вона подзвонила його батьку та він чекає його при виїзді зі стоянки, тому він почав виїжджати з місця, на виїзді зі стоянки зустрів свого батька. Також потерпілий додав, що коли ОСОБА_10 наносив йому тілесні ушкодження біля задньої частини його автомобіля «Додж», у нього в правій кишені куртки знаходився мобільний телефон Iphon-11 в корпусі зеленого кольору в чохлі, в якому були грошові кошти. Телефон повністю не вміщався в кишені, тому частина його виглядала зовні. Коли ОСОБА_10 наносив йому тілесні ушкодження та штовхнув його об стінку, він відчув, як у нього з кишені витягнув мобільний телефон ОСОБА_10 . При цьому потерпілий зазначив, що в цей момент ОСОБА_9 та ОСОБА_47 знаходилися поруч та могли бачити, як ОСОБА_10 заволодів його мобільним телефоном. Вже коли бійка перемістилася на праву сторону від автомобіля, потерпілий побачив, як ОСОБА_10 передавав ОСОБА_47 з рук в руки його мобільний телефон. Також додав, що коли він підібрав свого батька при виїзді зі стоянки та останній сів до його автомобіля, потерпілий повідомив батька, що в нього викрали телефон. Так як у батька потерпілого в його мобільному телефоні є програмне забезпечення, яке може відслідкувати телефон потерпілого, вони побачили місце знаходження телефону потерпілого по місцю маршрута ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_47 , ОСОБА_8 , який через певний час виключився, тому вони зрозуміли, що досі телефон у них. У подальшому про подію повідомили матір потерпілого, яка викликала поліцію. Всі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_47 наносилися потерпілому поблизу автомобіля марки «Додж» білого кольору, що належить останньому. Напад на потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_47 та ОСОБА_9 поєднаний із заволодінням майном, нанесенням тілесних ушкоджень, погрозами застосування вогнепальної зброї тривав протягом близько 10 хвилин;

- постанова слідчого про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 27 квітня 2021 року, відповідно до якої склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 187 КК України;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 27 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_10 , за яким його затримано 27 квітня 2021 року о 19-20 год.;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 28 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_9 , за яким його затримано 28 квітня 2021 року о 00-20 годині;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 квітня 2021 року з довідкою до протоколу, за якими свідок ОСОБА_35 впізнав на фото № 2 ОСОБА_8 як особу, яку 26 квітня 2021 року він бачив на автостоянці; впізнання розпочато о 12-10 годині, закінчено о 12-30 годині;

- клопотання ФОП ОСОБА_48 від 27 квітня 2021 року на запит на ім`я начальника відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, в якому він повідомив, що є ФОП та здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_5 , де знаходиться його автомобільна стоянка, територія якої обладнана камерами відеоспостереження, з яких здійснюється відеозапис. Надав записи з камер відеоспостереження території автомобільної стоянки за вказаною адресою за період з 17 по 19 годину 26 квітня 2021 року;

- протокол огляду речей від 07 травня 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно з яким оглянуто компакт диск 4.7 Gb марки Verbatim, що є додатком до клопотання ФОП ОСОБА_48 від 27 квітня 2021 року, на якому містяться три відеозаписи з камер, що розташовані на автомобільній стоянці. При огляді першого відеозапису встановлено, що у нижньому лівому куті відеозапису є позначка «Кам 10», у верхньому правому куті позначення «2021-04-26 16:00:00». Установлено, що відеозапис камери записаний з камери, що розташована на виїзд з автомобільної стоянки за адресою: АДРЕСА_5 . На 16.22.11 годині відео встановлено, що на територію автомобільної стоянки заходить молодий чоловік з бородою. Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , на даному відео зображений ОСОБА_10 , він прямує вглиб стоянки, повертаючи повз камеру ліворуч та зникає з відеозапису. На 16.29.35 годині на відео зображено, що на територію стоянки заїжджає автомобіль марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , що повертає ліворуч камери та здійснює рух по маршруту ОСОБА_10 , та зникає з поля зору камери. Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , цим авто користується ОСОБА_9 . О 16.37.30 годині на камері зафіксовано, як з території стоянки виїжджає автомобіль марки BMW 4301 чорного кольору, р. н. НОМЕР_2 . Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , за кермом даного автомобіля знаходиться ОСОБА_10 , яким він постійно користується. О 16.37.34 годині на камері зафіксовано, як з території стоянки виїжджає автомобіль марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 . Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , за кермом даного автомобіля знаходиться ОСОБА_9 , яким він постійно користується. О 16.37.37 годині на камері зафіксовано, як з території стоянки виїжджає автомобіль марки «Додж» білого кольору, р. н. НОМЕР_3 . Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , за кермом даного автомобіля знаходився він сам. При огляді другого відеозапису встановлено, що у нижньому лівому куті відео запису є позначення «Кам 3», у верхньому правому куті позначення «2021-04-26 16:00:00». Установлено, що відеозапис записаний з камери, що розміщена на криті ряди стоянки за адресою: м. Ніжин, вул. Об`їжджа, 118. О 16.22.18 годині на відео з`являється ОСОБА_10 , який проходить повз камеру та направляється праворуч, підходить до автомобіля чорного кольору, як пояснює потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_10 підійшов до свого автомобіля марки BMW 4301 чорного кольору, р. н. НОМЕР_2 , та знаходиться поруч з автомобілем. О 16.29.39 годині на відео з`являється автомобіль марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , який проїжджає повз камеру, повертає праворуч та зупиняється поряд з автомобілем ОСОБА_10 . О 16.32.10 годині на відео з`являються молодий хлопець з дівчиною. Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , це він та його дівчина ОСОБА_49 . Вони, з`явившись в полі зору камери, зупинилися, подивилися в бік, де знаходяться автомобілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , трохи повернулися назад та пішли між двома рядами стоянки. Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , коли вони зайшли на стоянку, він побачив ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_47 і щоб пройти повз них направився між рядами в бік стоянки до свого автомобіля. О 16.32.47 годині з автомобіля марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , виходять ОСОБА_9 , ОСОБА_47 та ОСОБА_8 , які спільно з ОСОБА_10 направилися в бік маршруту слідування ОСОБА_7 та ОСОБА_50 16.36.43 годині до автомобілів BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , та BMW 4301 чорного кольору, р. н. НОМЕР_2 , повертаються чотири особи. Як пояснив ОСОБА_7 , це ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_47 та ОСОБА_8 , які сідають по дві особи до кожного з автомобілів та починають рух в сторону виїзду зі стоянки. О 16.37.26 годині на відео видно, як у бік виїзду зі стоянки рухаються автомобілі BMW X5 та BMW 4301, за ними «Додж». При огляді третього відеозапису встановлено, що у нижньому лівому куті відеозапису є позначення «Кам 4», у верхньому правому куті позначення «2021-04-26 16:00:00». Установлено, що відеозапис записаний з камери, що розміщена на виїзд на територію автомобільної стоянки за адресою: м. Ніжин, вул. Об`їжджа, 118. О 16.22.07 годині на територію стоянки заходить ОСОБА_10 . О 16.28.46 годині на територію стоянки заїхав автомобіль марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 . О 16.31.57 годині на територію стоянки заходять потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_50 16.37.32 годині з території стоянки виїхав автомобіль марки BMW 4301 чорного кольору, р. н. НОМЕР_2 , після нього з території стоянки виїхав автомобіль марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , автомобілі направилися в праву сторону відносно камери. О 16.37.40 годині зі стоянки виїхав автомобіль марки «Додж» білого кольору, р.н. НОМЕР_3 , який зупинився за воротами стоянки. У цей момент до водійського бокового скла підійшов чоловік, після чого сів до салону автомобіля та автомобіль здійснив рух у бік маршруту слідування автомобілів BMW X5 та BMW 4301. Як пояснив потерпілий ОСОБА_7 , за кермом автомобіля марки «Додж» знаходився він, до нього підходив його батько ОСОБА_37 , якому він розповів, що його побили ОСОБА_47 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та заволоділи його мобільним телефоном, після чого батько сів до салону автомобіля та вони поїхали за вказаними особами, щоб знайти їх та викрадений телефон. При цьому в судовому засіданні оглянуто відеозаписи з указаного компакт диску;

- клопотання про проведення обшуку, ухвала про проведення обшуку слідчого судді від 28 квітня 2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки BMW 320 D чорного кольору, р.н. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , який проводився 27 квітня 2021 року;

- протокол обшуку від 27 квітня 2021 року з додатком флешкартою з відеозаписом обшуку, під час якого в багажнику автомобіля виявлено та вилучено 26 предметів, схожих на гільзи до вогнепальної зброї, також вилучено вказаний автомобіль;

- клопотання про проведення обшуку, ухвала про проведення обшуку слідчого судді від 28 квітня 2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки BMW X5 сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_51 , який проводився 27 квітня 2021 року;

- протокол обшуку від 27 квітня 2021 року з додатком флешкартою з відеозаписом обшуку, під час якого в багажнику автомобіля виявлено два предмети, схожі на магазини до вогнепальної зброї, один з яких споряджений 10-ма предметами, схожими на набої; також виявлено один предмет, схожий на відстріляну гільзу; у салоні автомобіля спереду між сидіннями було виявлено коробочку, в якій знаходилися 10 предметів, схожих на набої до вогнепальної зброї; також у дверях з водійського боку виявлено та вилучено мобільний телефон «Айфон» у чохлі;

- клопотання про проведення обшуку, ухвала про проведення обшуку слідчого судді від 28 квітня 2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку в житлі та іншому володінні за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_51 , за фактичним місцем проживання ОСОБА_9 ;

- протокол обшуку від 27 квітня 2021 року з додатком флешкартою з відеозаписом обшуку, під час якого в кімнаті ОСОБА_9 виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет, два предмети, схожі на магазини до зброї, та десять предметів, схожих на набої травматичної дії, а також предмет, схожий на чохол до мобільного телефону «Айфон». По завершенню обшуку ОСОБА_52 надав дозвіл на пістолет «Форт» № 6375, дійсний до 18.11.2023 року;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 28 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_8 , за яким його затримано 28 квітня 2021 року о 00-40 годині;

- протокол огляду речей від 06 травня 2021 року з фототаблицею до нього, згідно з яким оглянуто спеціальний пакет експертної служби № 7317330 з написом фабули: «під час обшуку автомобіля марки «БМВ» Х5, р. н. НОМЕР_1 , вилучено мобільний телефон «Айфон». При відкритті пакета встановлено, що в ньому знаходиться мобільний телефон марки Iphone SX в корпусі чорного кольору, сім карта мобільного оператора відсутня, телефон заблокований;

- протокол огляду речей від 06 травня 2021 року з фототаблицею до нього, згідно з яким оглянуто спеціальний пакет експертної служби № 7315178 з написом фабули: «обшук автомобіля марки BMW 4301, р. н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 ». При відкритті пакета встановлено, що в ньому знаходиться мобільний телефон марки Iphone 11 PRO в корпусі зеленого кольору, телефон поміщений у силіконовий прозорий чохол; у телефоні знаходиться карта мобільного оператора «Київстар» з номером сім карти « НОМЕР_5 »; телефон заблокований;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08 червня 2021 року за участю ОСОБА_9 , у присутності понятих, з додатком флешкартою з відеозаписом, відповідно до якого по вул. Об`їжджій, 118, у м. Ніжині підозрюваному ОСОБА_9 запропоновано розповісти та показати обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому його підозрюють. Підозрюваний розповів, що на територію даної стоянки він приїхав зі своїми хлопцями 26 квітня 2021 року приблизно о 17 годині. Він приїхав на автомобілі марки BMW X5 разом з ОСОБА_53 та ОСОБА_54 . При цьому вказав на сторону, з якої заїжджав на територію стоянки. У подальшому підозрюваний вказав на маршрут, яким він заїжджав на автомобілі на стоянку та де зупинився, а саме біля автомобіля ОСОБА_10 , який прогрівав свій автомобіль. Він приїхав до ОСОБА_10 щоб допомогти йому передати на «Нову пошту» гуму на колеса автомобіля. Коли приїхали на стоянку, пройшло близько 1 хвилини. У цей час ОСОБА_55 побачив, як із входу на стоянку проходить ОСОБА_56 зі своєю дівчиною ОСОБА_18 . Розповів, що в ОСОБА_57 за день до подій 26 квітня 2021 року була конфліктна ситуація з потерпілим, тому він пішов до ОСОБА_21 щоб з ним порозмовляти. У подальшому за ним пішли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та він. При цьому вони не брали із собою ніяких предметів, пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, тобто ні кастетів, ні пістолетів у них не було. У подальшому ОСОБА_9 показав на місце, де він зупинився, а саме на повороті на автомобільну стоянку з критими місцями та побачив, як ОСОБА_8 вже зайшов до приміщення охорони, де була вже ОСОБА_49 , вказавши на місце розміщення цього приміщення. ОСОБА_10 знаходився поблизу першого боксу критого гаража стоянки та він його добре бачив. ОСОБА_58 та ОСОБА_59 він не бачив, оскільки вони були в приміщенні критої стоянки та оскільки там бетонна стіна, він їх не бачив. Коли ОСОБА_55 та ОСОБА_60 перебували в гаражі біля автомобіля, він чув словесну перепалку, але її змісту він не чув із-за бетонної стіни. ОСОБА_9 вказав, що він постійно знаходився на місці, при цьому показав, де саме знаходився ОСОБА_10 по відношенню до нього. Зазначив, що ні він, ні ОСОБА_10 не вступали в розмову з ОСОБА_61 подальшому з накриття вийшов Лега та розташувався на відстані близько 2-х метрів від передньої частини гаража та почав комусь телефонувати. У цей момент ОСОБА_55 вийшов з гаража та направився за гараж, слідуючи в сторону місця, де знаходилися автомобілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а ОСОБА_17 сказав йому почекати, що вони зараз будуть розмовляти. ОСОБА_9 у цей час побачив, як ОСОБА_8 почав виходити з приміщення охорони, де знаходилася ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_55 вийшов з гаража, ОСОБА_62 направився до автомобіля та йшов перед ОСОБА_19 . Коли ОСОБА_62 та ОСОБА_55 сіли до автомобіля, до них підійшли ОСОБА_63 та ОСОБА_64 . Коли ОСОБА_60 після розмови з ОСОБА_65 вийшов з гаража, то в нього не було тілесних ушкоджень, і ОСОБА_60 нікому не говорив, що його хтось побив. ОСОБА_62 не бачив, щоб ОСОБА_55 та ОСОБА_8 наносили ОСОБА_66 тілесні ушкодження. Особисто він та ОСОБА_63 не наносили ОСОБА_66 тілесних ушкоджень, вони до нього не підходили. Коли він вийшов з автомобіля, при ньому не було ні кастета, ні пістолета, і взагалі в нього ніколи не було цих речей. Ні в ОСОБА_67 , ні в ОСОБА_68 , ні в ОСОБА_57 теж не було пістолетів та кастетів. На запитання захисника ОСОБА_13 відповів, що на той момент був одягнутий у спортивний костюм, а саме брюки та кофту, брюки на резинці, тому не давали можливості тримати за поясом пістолет. У присутності ОСОБА_69 він не робив жестикуляції руками чи одягом, щоб ОСОБА_60 міг зрозуміти, що в нього може бути при собі зброя. Ніякої неприязні у нього по відношенню до ОСОБА_69 не було. ОСОБА_70 постійно знаходилася в приміщенні охорони та не виходила з нього, а за скляними дверими їй не видно було, що діється зовні. Коли ОСОБА_60 почав телефонувати, то він побачив у нього мобільний телефон марки «Самсунг», іншого телефону в нього не бачив. Крім цього, зазначив, що до його автомобіля на переднє сидіння сів ОСОБА_55 , а ОСОБА_8 до ОСОБА_71 . Після цього він почав виїжджати в сторону виїзду зі стоянки, за ним ОСОБА_63 , а за ними помітив ОСОБА_58 на своєму автомобілі. ОСОБА_60 їхав за ними, але на «Учкудуку» зупинився. Ні він, ні його товариші не викрадали в ОСОБА_69 телефон та ніколи не займалися викраденням;

- клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контроль особи, ухвала слідчого судді від 28 квітня 2021 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіо-, відео контроль особи стосовно ОСОБА_67 , протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль особи від 31 травня 2021 року з додатком до протоколу диском dvd-r, згідно з яким, перебуваючи в ІТТ № 1 м. Чернігова, ОСОБА_8 зазначив, зокрема, що дали потерпілому «срачей», оплювали, а він написав, що забрали в нього телефон і гроші. Також розповів, що в одного з товаришів напередодні була сварка з потерпілим, він спровокував конфлікт. Їх було четверо, потерпілого толком не били, тільки ногами «побуцали», дали йому «срачів». У потерпілого не було «Айфона», а був лише «Самсунг»;

- клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контроль особи, ухвала слідчого судді від 28 квітня 2021 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіо-, відео контроль особи стосовно ОСОБА_9 , протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль особи від 31 травня 2021 року з додатком до протоколу диском dvd-r, згідно з яким, перебуваючи в ІТТ № 1 м. Чернігова, ОСОБА_9 розповів, що потерпілий написав у заяві про викрадення телефону та грошей, що їх було четверо, один втік, і саме він знав потерпілого, між ними до цього був конфлікт;

- клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контроль особи, ухвала слідчого судді від 28 квітня 2021 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіо-, відео контроль особи стосовно ОСОБА_10 , протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль особи від 31 травня 2021 року з додатком до протоколу диском dvd-r, згідно з яким, перебуваючи в ІТТ № 1 м. Чернігова, ОСОБА_10 розповідає співкамернику свою історію;

- доручення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Крім цього, у судовому засіданні досліджені докази з боку захисту, а саме:

- ухвала слідчого судді від 05 травня 2021 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що зберігаються в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», щодо абонентського номера НОМЕР_6 у період з 00-00 години 26 квітня 2021 року по 00-00 годину 29 квітня 2021 року;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14 травня 2021 року, під час якого надано інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживача телекомунікаційних послуг, здійснених за абонентським номером НОМЕР_6 , яку збережено на носії диску cd-r;

- ухвала слідчого судді від 02 червня 2021 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що зберігаються в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», щодо абонентського номера НОМЕР_6 у період з 00-00 години 13 травня 2021 року по 00-00 годину 14 травня 2021 року;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10 червня 2021 року, під час якого надано інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживача телекомунікаційних послуг, здійснених за абонентським номером НОМЕР_6 , яку збережено на носії диску cd-r;

- ухвала слідчого судді від 02 червня 2021 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що зберігаються в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ «Україна», щодо абонентського номера НОМЕР_7 у період з 00-00 години 01 березня 2021 року по 00-00 годину 31 травня 2021 року;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10 червня 2021 року, під час якого надано інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживача телекомунікаційних послуг, здійснених за абонентським номером НОМЕР_7 , яку збережено на носії диску cd-r;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26 квітня 2021 року, відповідно до якого він повідомив, зокрема, що в нього вкрали мобільний телефон марки «Айфон 11» у корпусі зеленого кольору, обладнаний сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 , який був придбаний у березні за 26 000,00 грн; телефон був у шкіряному чохлі зеленого кольору;

- протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13 травня 2021 року, згідно з яким потерпілий повідомив, зокрема, що сім карта з номером НОМЕР_8 знаходилася в іншому його мобільному телефоні «Самсунг», що раніше він випадково помилився; у телефон «Айфон» він вставляв карту «Водафон» з номером НОМЕР_7 , але нею не користувався;

- відповідь Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області від 18 червня 2021 року на ім`я адвоката ОСОБА_72 про те, що згідно із записами в журналі обліку запрошених, відвідувачів та доставлених осіб за 13 травня 2021 року не зафіксовано особи з прізвищем ОСОБА_7 ;

- клопотання адвоката ОСОБА_12 слідчому від 09 червня 2021 року про допит свідка ОСОБА_41 ;

- фотознімки з кімнати охорони на автостоянці та монітору із зображенням відеокамер, фотознімок Леги абонента «Київстар» з номером НОМЕР_8 ;

- ухвала слідчого судді від 26 травня 2021 року про задоволення скарги адвоката ОСОБА_11 на бездіяльність прокурора Ніжинської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального тправопорушення за ч. 2 ст. 383 КК України, стосовно ОСОБА_7 ;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 червня 2021 року за № 0000024 за ч. 2 ст. 383 КК України;

- диск з аудіозаписом розмови ОСОБА_7 з розшифровкою до нього, відповідно до якого, зокрема, Лега повідомив, що засадить їх років на 15-12, що раніше в нього не було такої можливості, а зараз з`явилася, і він це зробив, говорить про свою дівчину та про знайомство з впливовою особою.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Загальними засадами кримінального провадження за змістом ст. 7 КПК України, є, зокрема, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, як передбачає ч. 6 ст. 22 цього Кодексу, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Тобто тягар доведення винуватості обвинуваченого покладено на сторону обвинувачення.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Частинами 1, 2 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вини не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Рішенні від 06 грудня 1998 року «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб під час виконання своїх обов`язків, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення.

Отже, суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії», рішення від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, безпосередньо, всебічно, ретельно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що в судовому засіданні не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, диспозиція ч. 1 ст. 296 КК України передбачає відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно, ч. 2 ст. 296 КК України визначає відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії суди, пред`являючи високі вимоги щодо якості дізнання і досудового слідства, не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи функцію захисту, а мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були розглянуті всебічно, повно й об`єктивно, а вирок ґрунтувався лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди зобов`язані, як установлювати вину підсудних та призначати їм справедливе покарання, так і вживати всіх необхідних заходів для повного відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту, тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК України у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою для осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України).

Кримінально карним хуліганством визнається грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Кримінальна-правова оцінка хуліганства та розрізнення його від інших видів посягань, зокрема проти життя та здоров`я людини, з метою правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність, проводиться за сукупністю ознак суспільно-небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюють склад даного злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально карне.

Грубість порушення громадського порядку, кримінальним законом не конкретизована, є оціночним і визначається з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їх інтересів, або інтересів підприємств, установ чи організацій.

Мотивом грубого порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства. При цьому явною і очевидною, як для винної, так і для потерпілих і оточуючих, неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Великою Палатою Верховного Суду у справі № 288/1158/16-к висловлено правову позицію, згідно з якою для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є вчинення таких умисних дій, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, до таких ознак хуліганства можуть бути віднесені насильство із завданням потерпілому побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущання над ним чи пошкодження майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, або таке, яке особа тривалий час уперто і навмисно не припиняла, так само поєднані з демонстративною зневагою до загально прийнятих норм моралі.

Тобто, громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Початок прояву такого діяння може бути різний, проте для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.

Відмежовуючи хуліганство від злочинів проти здоров`я, суд застосовує правову позицію Верховного Суду України, висловлену у справі № 5-17кс12, підтриману Касаційним кримінальним судом Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі № 209/1242/13-к, згідно з якою під час хуліганства посягання на суспільні відносини здійснюються в активній формі, переважно з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу. Відбуваються вони, як правило, в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною лексикою та/або фізичним насильством, зокрема з використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту.

Відповідно до п. 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 10, суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для кваліфікації дій винного лише за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи є можливим виключно у випадках, коли винний мав умисел, знав потерпілого чи поведінка потерпілого була неправильною.

Для з`ясування особливої зухвалості законодавець зазначає, що особлива зухвалість це грубе порушення громадського порядку, поєднане із завданням потерпілій особі побоїв чи іншим насильством, що спричинило тілесні ушкодження, чи знущанням над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху транспорту тощо.

Під явною неповагою до суспільства законодавець також визначає нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення. Закінченим злочин визнається з моменту вчинення дії, що грубо порушує громадський порядок.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналізуючи показання обвинувачених ОСОБА_67 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надані під час судового розгляду, суд визнає їх достовірними, у зв`язку з тим, що ці показання є послідовними, логічними і такими, що узгоджуються між собою та з іншими безпосередньо дослідженими судом належними і допустимими доказами.

Так, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не заперечували того факту, що 26 квітня 2021 року вони перебували на автомобільній стоянці в той час, як на стоянку зайшов потерпілий ОСОБА_7 зі своєю дівчиною ОСОБА_46 . Конфлікт на стоянці стався саме між Легою та ОСОБА_19 , як продовження їхнього конфлікту, що стався напередодні у супермаркеті «Велмарт». Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не брали участі в цьому конфлікті. Те, що обвинувачені пішли за потерпілим ОСОБА_7 і товаришем ОСОБА_47 , а обвинувачений ОСОБА_8 за ОСОБА_46 не може розцінюватись, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. При цому суд ураховує показання свідка ОСОБА_35 охоронця стоянки, які суд вважає достовірними, який показав, зокрема, що двоє чловіків забігли всередину гаражного боксу до машини, а двоє стояли зовні поруч з паркомісцем, бійки він не бачив.

Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що саме з боку обвинувачених ОСОБА_67 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 мало місце провокування конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , щоб їх спілкування з ним носило характер зухвалого виклику соціальному оточенню, щоб вони вчиняли дії, які б свідчили про протиставлення себе оточуючим узагалі, показували б свою зверхність, і викликали в сторонніх осіб спробу припинити такі дії, адже, як встановлено, сторонніх осіб на стоянці не було.

З досліджених судом доказів не встановлено, що з боку обвинувачених ОСОБА_67 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 мали місце прояви особливої зухвалості, зокрема, нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, порушення спокою громадян; що обвинувачені вчиняли активні дії, спрямовані на агресію чи провокацію конфлікту, як по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , так і щодо порушення громадського порядку, спокою та нормальної життєдіяльності громадян.

Із наданих стороною обвинувачення доказів не вбачається відомостей на підтвердження вчинення обвинуваченими будь-яких дій, які б давали підстави вважати, що вони провокували конфлікт, використовували нецензурну лексику в громадському місці, мали намір спричинити потерпілому тілесні ушкодження, погрожували останньому, прагнули показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, бажали самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, тощо.

Що ж стосується показань потерпілого ОСОБА_7 в цілому, які він надав у судовому засіданні, то суд, оцінюючи їх у сукупності з іншими належними та допустимими доказами, зважаючи на наведе вище, дійшов висновку, що вони не підтверджують вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

З показань потерпілого ОСОБА_7 щодо обставин його спілкування з обвинуваченими не вбачається вчинення останніми дій, характерних для хуліганства. Зокрема, його показання щодо висловлення в його бік погроз обвинуваченими, про агресивну поведінку та нецензурну лайку з боку останніх, не підтверджені будь-якими об`єктивними відомостями, а самих таких показань потерпілого недостатньо для висновку, що такі погрози, агресивна поведінка та нецензурна лайка мали місце та призвели до порушення обвинуваченими громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто до вчинення діянь, що входять до об`єктивної сторони хуліганства.

При цьому до показань свідка ОСОБА_73 суд відноситься критично, оскільки вона є дівчиною потерпілого ОСОБА_21 , його цивільною дружиною, за її показаннями, і колишньою дівчиною обвинуваченого ОСОБА_67 , а з урахуванням її показань щодо відносин з останнім після розірвання стосунків, вона могла надати показання саме на користь ОСОБА_7 .

Що ж стосується показань потерпілого ОСОБА_7 про завдання йому тілесних ушкоджень під час конфлікту, то згідно зі зміненим обвинувачльним актом обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 інкриміновано вчинення хуліганських дій групою осіб; обвинуваченим не інкримінується заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, тобто обставини спричинення тілесного ушкодження потерпілому не є предметом дослідження у межах указаного кримінального провадження, більше того, такі обставини не підтверджені жодним належними доказами.

Зокрема, не є такими доказами відомості, отримані внаслідок проведення стосовно обвинувачених негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтролю, адже ні в протоколі, ні в дослідженому в судовому засіданні аудіозаписі не вказувалося конкретних відомостей про нанесення кожним з обвинувачених тілесних ушкоджень потерпілому, а також вчинення безпосередніх дій, характерних для хуліганства.

Разом з цим, як установлено судом, нанесенню удару потерпілому іншою особою, в результаті якого були спричинені тілесні ушкодження, не передували хуліганські дії з боку обвинувачених ОСОБА_67 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а тому відсутні підстави для висновку про об`єднання їхніх зусиль для досягнення загального злочинного результату безпосередньо в процесі вчинення злочину, тобто про вчинення хуліганства групою осіб.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи проаналізовані вище докази, дійшов висновку, що поведінка обвинувачених не мала ознак, характерних для хуліганства.

Що ж стосується показань свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_37 щодо стану здоровя їхнього сина потерпілого ОСОБА_7 , то вони не були безпосередніми свідками події, яка сталася на стоянці, їхні показання стосуються фізичного стану сина після події, наявності в нього на тілі тілесних ушкоджень, однак такі обставини не є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні, про що зазначено вище.

Ураховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду не доведено, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правовопрушення, що визначено ч. 3 ст. 373 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сторонами, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

В основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Надані стороною обвинувачення докази таким критеріям не відповідають, оскільки містять сумніви, що виключають можливість прийняття рішення поза розумними сумнівами про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.

За наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вчинення вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, а тому суд вважає за необхідне в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, їх виправдати.

Отже, рзглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд дійшов висновків про необхідність виправдання обвинувачених ОСОБА_67 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки не доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, в якому вони обвинувачуються.

Суд вважає, що достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку відносно обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України відсутні.

У зв`язку з ухваленням виправдувального вироку стосовно обчинувачених, слід скасувати запобіжні заходи у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність виправдання обвинувачених у пред`явленому обвинуваченні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні скасовано арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2021 року, на мобільний телефон марки «Ксіомі» золотистого кольору, грошові кошти в сумі 3590 грн, мобільний телефон марки Iphone 11 зеленого кольору, мобільний телефон марки Iphone 6, два предмети, схожі на магазини до вогнепальної зброї, 20 предметів, схожих на боєприпаси, та один предмет, схожий на відстріляну гільзу, мобільний телефон марки Iphone з чохлом, предмет, схожий на пістолет травматичної дії Форт-12Р В1 125558, два предмети, схожі на магазини до вогнепальної зброї, та дев`ять предметів, схожих на набої до вогнепальної зброї, чохол до мобільного телефону Iphone зеленого кольору, 26 предметів, схожих на частини від боєприпасів, автомобіль марки BMW 320 D чорного кольору, р. н. НОМЕР_4 , 1/4 частини квартири загальною площею 54 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 .
Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне на підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 26, 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

Запобіжні заходи у виді домашнього арешту, застосовані до ОСОБА_67 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати в розмірі 6349,94 грн віднести на рахунок держави.

Речові докази: флеш-карта з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 06.05.2021; компакт диск з відеозаписами з камер відеоспостереження за адресою: м. Ніжин, вул. Об`їжджа, 118; флешкарта з відеозаписами обшуку автомобіля BMW 320 D від 27.04.2021; флешкарта з відеозаписами обшуку за адресою: м. Ніжин, вул. Об`їжджа, 66, від 27.04.21; флешкартка з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 08.06.2021; диск DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, інв. № 728; диск DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, інв. № 739т; диск DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, інв. № 717т; диск CD-R з написом «Київстар вхідний 9379, вихідний 6261/3/кт»; диск CD-R з написом «Київстар вхідний 11357, вихідний 7583/3/кт»; диск CD-R з написом 740/2430/21, СD-21-05701/КІ 10.06.2021; диск з аудіозаписом розмови ОСОБА_69 (тривалість запису 02:21) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1