Провадження 1-в/193/58/22
У Х В А Л А
іменем України

31 січня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від відбуття покарання за хворобою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року до 5 років і 1 місця позбавлення,

В С Т А Н О В И В:
16.11.2021 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання від адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення останнього від відбування покарання за хворобою.

Клопотання обґрунтовано тим, що за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 70, 71 КК України до 5-ти років і 1-го місяця позбавлення волі.

На час звернення до суду з цим клопотанням засуджений утримується у ДУ «Київський слідчий ізолятор», куди прибув 08.03.2020 з ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Наголосив, що ОСОБА_4 є постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС, також є учасником бойових дій у зоні АТО та страждає на ряд гострих і хронічних захворювань, у зв`язку з чим йому присвоєно ІІ групу інвалідності.

За час відбування покарання у місцях позбавлення волі стан здоров`я ОСОБА_4 значно погіршився, що пов`язано передусім із ускладненим перебігом його тяжких, хронічних (зокрема й невиліковних) захворювань та розвитком на цьому тлі інших, не менш тяжких, супутніх захворювань.

Захисником неодноразово ініціювалось перед компетентними органами охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби (далі - ДКВС), питання щодо проведення медичного обстеження ОСОБА_4 належною лікарсько-консультативною комісією, яка б могла спростувати або підтвердити наявність у нього захворювань, які підпадають під Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання (надалі Перелік хвороб), однак такі звернення залишилися без задоволення, оскільки на території м. Києва та Київської області були відсутні лікарсько-консультативні комісії закладів охорони здоров`я ДКВС.
З огляду на це, захисник звернувся до Державної установи «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України», що є закладом охорони здоров`я державної форми власності, з проханням провести медичне обстеження ОСОБА_4 фахівцями цього закладу на предмет встановлення об`єктивного стану його здоров`я, а також наявності у нього захворювань, що підпадають під Перелік хвороб, за результатами чого скласти відповідний медичний висновок, на що відповідна державна медична установа погодилася.

У з в`язку з цим надалі за згоди Філії ЦОЗ ДКВС України в м. Києві та Київській області, а також адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_4 був оглянутий вказаними медичними фахівцями в умовах медичної частини цієї установи виконання покарань, під час якого у засудженого були відібрані біологічні зразки для проведення лабораторних аналізів, а самого засудженого було вивезено за межі слідчого ізолятора до медичного центру для проведення МРТ-дослідження головного мозку та еластометрії печінки.

З урахуванням результатів медичного огляду хворого ОСОБА_4 , лікарсько-консультативна комісія ДУ«Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України» надала експертний висновок, згідно з яким у засудженого наявне захворювання визначене розділом II Переліку хвороб, а саме: інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, що характеризується таким опортуністичним захворюванням, як BIJI-асоційована енцефалопатія, набутим за час відбування покарання в місцях позбавлення волі, і є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Крім того, засудженому ОСОБА_4 встановлений супутній діагноз - гострий лакунарний інфаркт Вароліївогомоста. Дрібновогнищеві зміни білої речовини головного мозку судинного генезу. Хронічнілакуни вказаної локалізації. Помірні атрофічні зміни паренхіми головного мозку зазмішаним типом на фоні артеріальної гіпертензії І ст. з вираженою цефалгією, стан післяПА у правій СМА з лівобічним геміпарезом.
Захисник наголошує, що ОСОБА_4 , окрім лікування основного діагнозу, потребує ще й додаткового фахового лікування інсульту стовбура головного мозку в стаціонарі профільного медичного закладу із залученням до цього процесу відповідних спеціалістів у галузі неврології та нейрохірургії, а також реабілітологів, що є неможливим в умовах закладів охорони здоров`я ДКВС, з огляду на відсутність там спеціального медичного, інструментального, лабораторного обладнання та ліків.

У судовому засіданні засуджений та його захисники, посилаючись на обставини викладені у клопотанні, таке звернення до суду підтримали і просили його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що засуджений фактично не відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія № 45», а перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор», яка не є установою виконання покарань, у зв`язку з ознайомленням його з матеріалами кримінального провадження у Фастівському міськрайонному суді Київської області. Однак, з незрозумілих причини в період з березня 2020 року по теперішній час ОСОБА_4 так і не ознайомився з матеріалами справи і не повернувся відбувати покарання до ДУ «Софіївська виправна колонія № 45», яка є спеціалізованою установою, де утримуються в`язні І та ІІ груп інвалідності, де створені всі належні медичні умови для відбування покарання засудженими у яких виявлена інфекція ВІЛ/СНІД. Наголосила, що у Дніпропетровській області створено достатньо лікарсько-консультативних комісій, які на постійній основі, на відміну від ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України», складають висновки про наявність у засуджених захворювань, які підпадають під Перелік хвороб, у тому числі і щодо захворювань, що маються у ОСОБА_4 . З незрозумілих причин, коли погіршився стан його здоров`я у слідчому ізоляторі, останній не повернувся до виправної колонії, де б йому було організоване кваліфіковане лікування, а у разі необхідності обстеження ЛКК Дніпропетровською багатопрофільною лікарнею № 4, натомість у приватному порядку, через своїх захисників, звернувся до ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України» де пройшов обстеження та отримав даний висновок, який викликає певні сумніви.

Допитана у судовому засіданні лікар ОСОБА_7 , яка входила до складу комісії з обстеження та складання висновку відносно засуджено ОСОБА_4 , підтвердила, що захворювання у цього засудженого - інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, що характеризується опортуністичним захворюванням, як BIЛ-асоційована енцефалопатія, набута засудженим саме за час відбування покарання в місцях позбавлення волі, і є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Вказала, що у засудженого ОСОБА_4 не можливе повне одужання, оскільки хвороба невиліковна, однак при належному лікуванні можливе покращення стану здоров`я. Пояснила, що ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України», де вона працює лікарем-інфекціоністом, доволі не часто надає такі висновки для засуджених. До інституту можуть звертатися не всі ВІЛ-інфіковані, а лише ті, які окрім такої хвороби мають порушення центральної нервової системи. ОСОБА_4 не знаходився на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні в даному інституті, лише проходив обстеження для надання відповідного висновку, при цьому відомостей щодо неможливості проходження лікування засудженим ОСОБА_8 у місцях позбавлення волі із його діагнозом, суду не надала.
Допитаний у судовому засіданні черговий лікар медичної частини Київського слідчого ізолятору ОСОБА_9 підтвердив, що станом на 31.01.2022 на території м. Києва та Київської області так і не створено лікарсько-консультативних комісій закладів охорони здоров`я ДКВС. Особисто він, як черговий лікар, приходив на скарги засудженого ОСОБА_4 на високий тиск, після чого він дав йому ліки. Більше про стан здоров`я ОСОБА_4 йому нічого не відомо.
Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, покази експерта, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
ОСОБА_4 засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2019 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 70, 71 КК України до 5-ти років і 1-го місяця позбавлення волі.

Початок строку 14.08.2019, кінець строку 14.09.2024.
Розпочав засуджений відбувати покарання у виправних колоніях з 17.10.2019, якою спочатку була визначена ДУ «Коростенська виправна колонія № 71».
Після чого, засудженого ОСОБА_4 , з огляду на його захворювання, направлено для лікування до багатопрофільної лікарні при ДУ «Софіївська виправна колонія № 45».
Суд відзначає, що згідно наряду про направлення на лікування, виданого 29.10.2019 ДУ «Центр охорони здоров`я» Державної кримінально-виконавчої служби України», засудженого не випадково було направлено для лікування до ДУ «Софіївська виправна колонія № 45», яка є не звичайною установою виконання покарань. Це спеціалізований заклад для утримання інвалідів І-ІІ груп, які потребують стороннього догляду та реабілітації при якій створена багатопрофільна лікарня, яка якраз і спеціалізується, в тому числі, з лікування ВІЛ-інфікованих засуджених під час відбування покарання.

Відтак, 17.11.2019 засуджений прибув для лікування та разом з цим подальшого відбуття покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія № 45».
Однак, вже за кілька місяців, за заявою засудженого ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, згідно ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2020 останнього етаповано до ДУ «Київський слідчий ізолятор», куди він прибув 08.03.2020 де і продовжує перебувати там до цього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28.09.1973, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 за № 1348/5/572 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767 визначено Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (надалі Порядку), а за додатком № 13 до цього Порядку затверджено Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання.
Згідно медичної довідки Київської медичної частини ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС від 12.02.2021 засуджений ОСОБА_4 проходив стаціонарне лікування у період з 07.12.2020 по 12.01.2021 в Київській міській медичній частині з діагнозом: дисциркуляторна гіпертонічна, посттравматична енцефалопатія ІІ ст. з церебральною вестибулопатією. Стан після ТІА у правій СМА з лівобічною гемі симптоматикою. Призначено відповідне лікування. Рекомендований по життєвий прийом гіпотензивних препаратів За час проходження стаціонарного лікування в умовах вказаної лікарні 15.12.2020 був доставлений швидкою медичною допомогою до Київської міської клінічної лікарні № 6, де був консультований лікарями-фахівцями та обстежений у відділенні променевої діагностики КМКЛ № 6 (проведене КТ-головного мозку). Окрім іншого у довідці зазначено, що слідчий ізолятор не є установою виконання покарань і лікування та обстеження лікарсько-консультативною комісією засудженого проводиться в установі виконання покарань за якою значиться засуджений ОСОБА_4 , тобто в ДУ «Софіївська ВК № 45» (а.с.33).

Згідно довідки ДУ «Центр охорони здоров`я» в м. Києві та Київської області ДКВС від 13.07.2021 вбачається, що лікарсько-консультативні комісії ДКВС відсутні на території м. Києва та Київської області (а.с.64).
Між тим, на прохання захисника обстеження засудженого ОСОБА_4 провела Державна установа «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України», лікарсько-консультативною комісієюякої 14.09.2021 складено висновок за № 633 про те, що у засудженого ОСОБА_4 наявне захворювання визначене розділом II Переліку хвороб, а саме: інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, що характеризується таким опортуністичним захворюванням, як BIJI-асоційована енцефалопатія, набутим за часвідбування покарання в місцях позбавлення волі, і є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Унаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби ОСОБА_4 з 01.07.2019 є особою з інвалідністю ІІ групи довічно.

Ускладнення основного діагнозу: виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант з частими цефалгіями та наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням. Астенно-депресивний синдром.

Супутний діагноз: ЗЗТБ після перенесеного РРТБ у 2016-2018 рр. (тип туберкульозного процесу) у вигляді фіброзу легень і поодиноких щільних вогнищ. Хронічний мікст-гепатит С+В з помітно вираженим цитолітичним синдромом, гепатоспленомегалія, фіброз печінки F-3 по шкалі Metavir. Гострий лакунарний інфаркт Вароліївогомоста. Дрібновогнищеві зміни білої речовини головного мозку судинного генезу. Хронічнілакуни вказаної локалізації. Помірні атрофічні зміни паренхіми головного мозку зазмішаним типом на фоні артеріальної гіпертензії І ст. з вираженою цефалгією, стан післяПА у правій СМА з лівобічним геміпарезом (а.с. 74-77).

Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.
Проте, слід відмітити, що безпосередньо перед обстеженням у ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України» засуджений ОСОБА_4 не проходив стаціонарне лікування ні в умовах закладів охорони здоров`я ДКВС, ні в умовах вказаного інституту чи інших закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності.
Стаціонарне лікування засуджений ОСОБА_4 проходив лише у період з 07.12.2020 по 12.01.2021, тобто за 8 місяців до даного обстеження, в Київській міській медичній частині з діагнозом: дисциркуляторна гіпертонічна, посттравматична енцефалопатія ІІ ст. з церебральною вестибулопатією (а.с.70).

А саме обстеження у ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України», як видно з відповідного висновку ЛКК, проводилося з урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого ОСОБА_4 , яке тривало на протязі лише одного дня 16.08.2021, в умовах слідчого ізолятора. При цьому, комісією вивчалися відомості медичної облікової документації, результатів аналізів, протоколів МРТ-дослідження та еластометрії печінки.
Крім того, у висновку ЛКК від 14.09.2021 за № 633, не містяться твердження, що наявна хвороба ОСОБА_4 перешкоджає йому відбувати покарання у виді утримання під вартою в місцях позбавлення волі, тобто подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків для засудженого і лікування чи надання необхідної медичної допомоги засудженому в умовах установи виконання покарань є неможливим.
Між тим, слід відмітити, що починаючи з березня 2020 року до цього часу, тобто майже 2 роки, засуджений ОСОБА_4 з невідомих причин так і не ознайомився з матеріалами справи. Виходячи з пояснень засудженого який вказав, що у м. Фастові Київської області проживають його рідні, на переконання суду, тривале не ознайомлення його з матеріалами справи пов`язане саме з близькістю його відбування покарання від місця проживання рідних та у зв`язку з цим частішого отриманням від них посилок. Однак, у зв`язку з штучним створенням умов самим засудженим для тривалого перебування в умовах слідчого ізолятора, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про свій стан здоров`я, сам поставив під загрозу власне життя, який, навіть після погіршення стану його здоров`я, не виявив бажання повернутися до ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» при багатопрофільній лікарні, якою йому було організоване необхідне лікування.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Як вбачається з характеристики ДУ «Софіївська виправна колонія» ОСОБА_4 відбував покарання з 17.11.2019 по 08.03.2020, коли прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами справи. Протягом вказаного періоду перебування у виправній колонії засуджений зарекомендував себе посередньо, встановлених вимог порядку відбування покарання дотримувався, стягнень та заохочень не мав. Дотримався правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом лише з метою отримання поблажливості. Намагався утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди мав охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, використовував їх тільки за призначенням. До виконання законних вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагався самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не мав. Не приймав участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», так само як і не брав участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляв належної соціально-корисної активності в організації їх роботи, не прагнув до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримував зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов. Підчас відбуття покарання на профілактичному обліку установи не перебував. Відомості про залучення засудженого до праці характеристика не містить (а.с.89-91).
Відповідно до характеристики, наданої ДУ «Київський слідчий ізолятор» встановлено, що за час відбування покарання у слідчому ізоляторі за період з 15.08.2019 по 17.09.2019 та з 08.03.2020 по теперішній час засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, до праці не залучався. Мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Заохочень немає. На заходи режимного характеру реагує посередньо. (а.с 94)

При цьому суд не може залишити поза увагою те, що засуджений на протязі двадцяти років дев`ять разів засуджувався за вчинення тяжких злочинів проти власності, а також злочинів у сфері наркотиків. При цьому ОСОБА_4 неодноразово (тричі) під час призначення покарань судами застосувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд відзначає, що покарання, яке наразі відбуває засуджений, призначене йому у зв`язку з вчиненням ним злочинів якраз у період іспитового строку.

Що ж стосується посилань захисників, що наслідком цього захворювання може бути смерть, то суд зауважує, що наявне у засудженого захворювання за будь-яких умов є невиліковним і призводить до летального наслідку. Про неможливість повного відновлення і невиліковність такої хвороби вказала також і лікар ОСОБА_7 , яка пояснила, що покращення здоров`я засудженого ОСОБА_4 залежить виключно від рівня надання медичної допомоги, але при цьому не повідомила чи може забезпечитись необхідне лікування в місцях позбавлення волі.
Про те, що стан здоров`я засудженого не тяжкий, як стверджують його захисники, а середньої тяжкості, свідчить і сам висновок ЛКК.
Крім того, під час призначення покарання ОСОБА_4 , останній вже хворів на низку вищевказаних тяжких хвороб, а отже ця обставина, в тому числі наявність інвалідності, врахована судом при призначенні покарання.
Крім того, згідно вироку суду ОСОБА_4 повністю заперечував вчинення ним кримінальних правопорушень, серед яких і тяжкого злочину, що додатково характеризує його як особу, яка не розкаялася в протиправних діяннях. На даний час засуджений відбув менше половини строку покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 не має заохочень, мав одне стягнення, яке погашено, характеризується посередньо, за увесь час відбуття покарання в матеріалах особової справі відсутні будь-які відомості про залучення його до праці, що не може свідчити про те, що останній став на шлях виправлення.
За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер скоєних ОСОБА_4 злочинів, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, який характеризувався посередньо, поставлений діагноз хвороби засудженого згідно медичної документації, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 84 КК України, для його звільнення від покарання за хворобою.
На підставі викладеного і керуючись ст. 84 КК України та ст. 376, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від відбуття покарання за хворобою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області, а засудженим у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1