УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Прест Компані" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі №761/20512/21, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Прест Компані", про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі №761/20512/21.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі №761/20512/21 в рамках кримінального провадження № 0000092 накладено арешт грошові кошти ТОВ "Прест Компані", що знаходяться на рахунках у банківських установах.
Як зазначено в клопотанні, арешт, накладений на грошові кошти, що належать ТОВ "Прест Компані", є безпідставним, так як накладення на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою - збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, заявник зазначив, що кошти арештовані на рахунках, відкритих у в ПБ "Укргазбанк" у розмірі 312,13 грн. та в АТ "РВС Банк" у розмірі 72,05 грн., взагалі не належать ТОВ "Прест Компані".
Крім того, представник товариства зазначив, що посадові особи товариства з обмеженою відповідальністю "Прест Компані" не мають жодного відношення до кримінального провадження № 0000092. Наразі відсутні будь-які законні підстави для притягнення ТОВ "Прест Компані" чи його посадових осіб в якості фігурантів у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки жодного відношення до вчинення будь-яких протиправних діянь підприємство очевидно не має. Жодній посадовій особі товариства не повідомлено про підозру в межах цього кримінального провадження.
У судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених.
Слідчий, за клопотанням якого накладався арешт, у судовому засіданні заперечував з приводу задоволення клопотання про скасування арешту, зазначивши, що такий арешт накладено обгрунтовано.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000092 від 05.02.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі № 761/20512/21 в рамках кримінального провадження № 0000092 накладено арешт, зокрема, на майно ТОВ "Прест Компані", а саме грошові кошти, які знаходяться на рахунках:
- № НОМЕР_1 (Українська гривня),
- № НОМЕР_2 (Українська гривня),
- № НОМЕР_3 (Українська гривня); відкритих в АТ Альфа Банк;
- № НОМЕР_4 (Українська гривня) відкритому в АБ Укргазбанк.
При цьому, накладено арешт і на грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_5 (Українська гривня), відкритому в АТ Альфа Банк та № НОМЕР_6 (Українська гривня) відкритому в АТ РВС Банк.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 08.06.2020 про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту, з урахуванням тих обставин, що вказана ухвала була предметом апеляційного перегляду.
Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.
Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При накладенні арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунках, зокрема, ТОВ "Прест Компані", слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а саме те, що грошові кошти на рахунках товариства відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, слідчим не надано слідчому судді допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину, як і не надано доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави для відповідальності підприємства за незаконні дії третіх осіб.
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, на вказаних рахунках, які належать ТОВ "Прест Компані" взагалі відсутні будь-які грошові кошти, які можуть бути визнані речовим доказом.
А рахунки № НОМЕР_5 (Українська гривня), відкритий в АТ Альфа Банк та № НОМЕР_6 (Українська гривня), відкритий в АТ РВС Банк не належать заявнику.
Крім того, із матеріалів провадження не вбачається, що на момент розгляду вказаного клопотання наявні відомості про те, що ТОВ "Прест Компані" або його посадові особи причетні до вказаного кримінального провадження, в межах якого був накладений арешт, а комусь з посадових осіб повідомлено про підозру, вони є особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільна небезпечне діяння, чи є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, при накладенні арешту на майно, має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із урахуванням наведених норм та аналізу наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, слід дійти висновку про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - грошових коштів, які належить на праві власності ТОВ "Прест Компані" та іншій не встановленій особі, враховуючи, що з моменту накладення арешту службовим особам даного товариства не повідомлено про підозру, а також в ухвалі про накладення арешту відсутні посилання на належні та допустимі докази щодо причетності вказаного товариства до кримінального провадження, які б давали підстави для безсумнівного накладення арешту, а також не здійснена оцінка грошових коштів вказаного товариства як речового доказу, які є на зазначених рахунках.
Із огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння ТОВ "Прест Компані" належному йому майном на підставі зазначених обставин.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ("Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот протии Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші протии Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 на грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (Українська гривня), № НОМЕР_2 (Українська гривня), № НОМЕР_3 (Українська гривня); відкритих в АТ Альфа Банк; № НОМЕР_4 (Українська гривня) відкритому в АБ Укргазбанк; № НОМЕР_5 (Українська гривня), відкритому в АТ Альфа Банк та № НОМЕР_6 (Українська гривня), відкритому в АТ РВС Банк.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Прест Компані" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі №761/20512/21, - задовольнити.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000092 від 05.02.2021, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.06.2021, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 (Українська гривня), № НОМЕР_2 (Українська гривня), № НОМЕР_3 (Українська гривня); відкритих в АТ Альфа Банк; № НОМЕР_4 (Українська гривня) відкритому в АБ Укргазбанк; № НОМЕР_5 (Українська гривня), відкритому в АТ Альфа Банк та № НОМЕР_6 (Українська гривня), відкритому в АТ РВС Банк.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1