Справа № 489/577/22
Провадження № 1-кп/489/661/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

08 лютого 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, місце проживання якого зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, за невстановлених обставин у невстановленої в ході дізнання особи в невстановленому місці (на вулиці Кобера, Інгульський район міста Миколаєва), незаконно придбав (знайшов) кристалічну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3890 г., яку він в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту, для власного вживання.

Також, 12.01.2022 приблизно о 17:45 (більш точного часу в ході дізнання не встановлено), ОСОБА_4 біля будинку № 17 по пр. Миру в м. Миколаєві, на зупинці громадського транспорту «вул. Театральна» затриманий співробітниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення та в нього вилучена кристалічна речовина, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3890 г., яку він незаконно зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту. Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
08.02.2022 в кримінальному провадженні за №0000034 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за змістом якої обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні кримінального проступку та сторони узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року обмеження волі в межах санкції статті із звільненням від відбування покарання з випробуванням на один рік на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Прокурор, обвинувачений та його захисник під час судового розгляду підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального проступку.
Узгоджена сторонами міра покарання за кримінальним проступком, винуватість у якому визнана обвинуваченим, з урахуванням його особи, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 08.02.2022була укладена добровільно, відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її умови не суперечать інтересам суспільства, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати на проведення експертизи у загальному розмірі 686 грн. 48 коп. необхідно стягнути на користь держави, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.02.2022 в кримінальному провадженні №0000034 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 08.02.2022 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

В порядку ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 686 грн. 48 коп. (шістсот вісімдесят шість гривень 48 коп.).

Знищити речові докази у кримінальному провадженні №0000034, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області за квитанцією № 1055: психотропну речовину - PVP, масою 0,3890 г.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1