н/п 1-кс/953/9797/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0001279 від 08.09.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, не одруженому, із середньою освітою, тимчасово не працюючому, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001279 від 08.09.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій у сфері незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами, вчинив зберігання та збут зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне поводження із бойовими припасами без передбаченого законом дозволу, в кінці вересня 2021 року за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, незаконно придбав в зоні проведення ООС, а саме на території Бахмутського району Донецької області, бойові припаси у вигляді ручних осколкових гранат «Ф-1» та «РГД-5», з метою їх подальшого збуту.
Слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що реалізуючи умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом незаконного збуту вищезазначених боєприпасів, ОСОБА_5 , з метою не бути викритим у своїй протиправній діяльності та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, розробив план передачі вищевказаних боєприпасів, а також спосіб отримання оплати за їх незаконний збут, згідно якого при отримані замовлення на придбання у нього зброї та боєприпасів, ОСОБА_5 домовлявся із потенційним покупцем щодо часу та місця зустрічі, надаючи дані вказівки за допомогою телефонного зв`язку, після чого здійснивши зустріч у відлюдному місці на території міста Харкова з потенційним покупцем, передавав останньому боєприпаси за що отримував грошові кошти.
Так, у жовтня місяці 2021 року ОСОБА_5 отримавши замовлення щодо придбання бойових припасів від ОСОБА_8 , який проводив придбання вказаних бойових припасів під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчинення злочину у формі оперативної закупки, обговоривши всі деталі, повідомив ОСОБА_8 про умови та спосіб оплати, а саме передачу грошових коштів на місці при передачі боєприпасів у назначеному ОСОБА_5 відлюдному місці.
Крім того, слідчий вказав, що 11.10.2021 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови із ОСОБА_8 (з номеру НОМЕР_1 ) повідомив останньому точний час та дату зустрічі для передачі боєприпасів, а також суму грошових коштів яку повинен надати ОСОБА_8 .
Слідчий зазначив, що 11.10.2021 приблизно о 17:00 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_8 , діючи згідно наданим вказівкам, під`їхав до парку «Карповий сад» в місті Харкові неподалік від будинку 63а/1 по вул. Семинарській де його зустрів ОСОБА_5 . Після цього привітавшись, ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 полімерний пакет в середині якого знаходились предмети схожі на дві гранати Ф-1 у зібраному стані (з підривником типу УЗРГМ) та дві гранати РГД-5 у зібраному стані (з підривником типу УЗРГМ). У свою чергу ОСОБА_8 в якості оплати за отримані боєприпаси, передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 4000 (чотири тисяч) гривень, після чого ОСОБА_8 взяв полімерний пакет та попрощавшись вирушив за адресою: АДРЕСА_2 .
Також слідчий повідомив, що 11.10.2021, близько 17-35 год. ОСОБА_8 добровільно видав працівникам правоохоронного органу зазначений полімерний пакет, в якому відповідно до акту спеціаліста вибухо-технічного управління ГУНП в Харківській області від 11.10.2021 №1 предмети та речовини, отримані в ході негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчинення злочину у формі оперативної закупки, є:
- два корпуси ручної осколкової гранати Ф-1, які до категорії вибухових пристроїв не відноситься, являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини промислового способу виготовлення, згідно інформаційних джерел споряджений зарядом бризантної вибухової речовини тротил, масою 0.60 кг.;
- два корпуси ручної осколкової гранати РГД-5, які до категорії вибухових пристроїв не відноситься, являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини промислового способу виготовлення, згідно інформаційних джерел споряджений зарядом бризантної вибухової речовини тротил, масою 110 грамів;
- чотири підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ-2 (УЗРГМ), який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення, згідно інформаційних джерел споряджений комбінованим зарядом ініціюючої вибухової речовини (ТНРС+азид свинцю) масою 0,1 +0,2 грами та бризантної вибухової речовини (ТЕН або гексоген) 200 грамів.
11.10.2021 о 19-30 годині органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5
12.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто за придбання, зберігання та збут вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Сторона захисту не заперечувала обгрунтованість повідомленої підозри, разом з цим вважвала,що стороною обвинувачення недоведені існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. При розгляді даного клопотання прохала врахувати особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, ппрацює не офіційно вантажником. З огляду на назначене, прохала відмовити у задоволені клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжнийс захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.
В провадженні Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0001279 від 08.09.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
11 жовтня 2021 року о 19-30 годині органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5
12 жовтня 2021 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто за придбання, зберігання та збут вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме за придбання, зберігання та збут вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, який досяг 16-річного віку.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, які містяться в рапорті старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 ; даними, які містяться в рапорті про виявлене кримінальне правопорушення за підписом старшого оперуповноваженого 4 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області ОСОБА_11 від 02.09.2021, погоджене т.в.о. начальника 4 відділу ГВ БКОЗ УСБ в Харківській області ОСОБА_12 від 06.09.2021; даними, які містяться в повідомленні про кримінальне правопорушення № 70/14-9098 від 06.09.2021; даними, які містяться в листі № 40/14-9393 від 15.09.2021; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 29.09.2021; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 06.10.2021; даними, які містяться в протоколі огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 11.10.2021; даними, які містяться в протоколі огляду та добровільної видачі від 11.10.2021; даними, які містяться в акті про застосування службового собаки №1/2021 від 11.10.2021; даними, які містяться в акті перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 2/2021 від 11.10.2021; даними, які містяться в довідках про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 1 від 11.10.2021; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 11.10.2021; показаннями свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 11.10.2021; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 12.10.2021.
Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Посилання сторони обвинувачення на можливість підозрюваного здійснювати вплив на свідків та інших підозрюваних або коло осіб, які на даний час не допитані, не підтверджені належними доказами. Будь-яких відомостей про можливість вчинення підозрюваним вказаних дій, ні слідчим, ні прокурором не надано.
З огляду на зазначене, на час розгляду даного клопотання відсутній ризик впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні.
Слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. Доводи прокурора, про те, що ОСОБА_5 має можливість протиправно впливати на свідків, беззаперечно не вказує на можливу причетність до підготовки та вчинення інших кримінальних правопорушень.
А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.
Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.
Дослідивши в сукупності матеріали клопотання наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, слідча суддя вважає, що прокурор не довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з триманням під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, буде недостатнім застосування домашнього арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, призначення якого обумовлює необхідність контролю за дотриманням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного ОСОБА_5 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; утриматись від будь якого спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню.
Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.
З огляду на те, що стороною обвинувачення недоведено неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 . Застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог ст. 2 та ч. 2 ст. 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).
Оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001279 від 08.09.2021 закінчується 12.12.2021, то з урахуванням положень ч.1 ст. 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити на 2 (два) місяці до 11.12.2021 включно в межах строку досудового розслідування.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, на 2 (два) місяці до 11 грудня 2021 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; утриматись від будь якого спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 .
Встановити строк дії ухвали до 11.12.2021.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 19-30 годині 13.10.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1