Справа № 309/576/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою, яку подав керівник Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Хустського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області про скасування засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16.05.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України.
У поданні вказується на те, що вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2019 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 роки та покладенням обов`язків згідно з ч. 1 ст. 76 цього Кодексу. У поданні також вказується на те, що 05.08.2019, 02.11.200 та 07.12.2020 ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема 26.05.2020 за ч. 1 ст. 178 КУпАП та 18.06.2020 за ст. 173 та ч. 2 ст. 173 КУпАП. Тому, на переконання органу пробації, засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього судом обов`язки, чим допустив порушення порядку та умов відбування покарання, у зв`язку з чим, у поданні порушується питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного за вироком суду покарання.

В ухвалі суду вказується на те, що підстави для задоволення подання відсутні, оскільки як убачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 періодично з`являвся на реєстрацію до органів пробації у встановлені дні, а 07.12.2020 не з`явився на реєстрацію із поважних причин, а отже неявки на реєстрацію за період перебування на обліку два і більше разів підряд без поважних причин відсутні, і при цьому, засуджений надавав пояснення про причини неявки. Також суд взяв до уваги, що відповідно до матеріалів особової справи поведінка засудженого є задовільною, скарг від мешканців міста на нього не надходило. Разом із тим, в ухвалі зазначено, що відповідно до довідки від 16.07.2020 ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності : 26.05.2020 за ч.1 ст. 178 КУпАП, 18.06.2020 за ст. 173 та ч. 2 ст. 178 КУпАП, тобто у клопотанні невірно вказано одну із статей КУпАП, за якою ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме двічі вказано ст. 173 КУпАП, яка передбачає хуліганство та є більш тяжкою за санкцією ніж розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, і при цьому, в матеріалах клопотання відсутні й самі постанови про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ці правопорушення. Крім того, судом констатовано, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання винесено 03.11.2020, тобто після вчинення засудженим вище перелічених адміністративних правопорушень, після яких ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності не притягувався, на одну реєстрацію не з`явився з поважної причини, на іншу - 04.01.2021 ОСОБА_7 з`явився, після чого вже 11 січня 2021 року було складено дане подання та направлено в суд. Констатовано судом і те, що в матеріалах справи містяться виклики ОСОБА_7 до органу пробації на 17.12.2020 та 28.12.2020, на які нібито ОСОБА_7 не з`явився, після чого приймалися першочергові заходи щодо його розшуку, однак матеріали справи не містять жодних доказів того, що дані виклики були отримані засудженим ОСОБА_7 , що також не може свідчити про його неявки без поважних причин. При цьому, слідчий суддя взяв до уваги й те, що 04.01.2021 ОСОБА_7 відповідно до листка реєстрації прибув до органу пробації для реєстрації. Тому, суд дійшов висновку про те, що твердження провідного інспектора Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про ухилення засудженого від виконання покладених на нього судом обов`язків, є передчасним, що не позбавляє можливості направити подання до суду повторно, у разі якщо засуджена особа і далі не виконуватиме покладені на неї судом обов`язки, у зв`язку з чим у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі керівник Хустської окружної прокуратури вказує на те, що ухвала є незаконною. Посилаючись на викладені в поданні доводи, стверджує, що засудженим ОСОБА_7 умисно та свідомо порушено умови відбування покарання, оскільки його було попереджено та наголошено про недопустимість порушення умов іспитового строку, порядку та умов відбування покарання. Вказує і на те, що засудженим не було надано жодних підтверджуючих документів про причини неявки до органу пробації для реєстрації, а медичну довідку, яка суперечить наданій органу пробації з Хустської ЦРЛ відповіді, надано лише в кінці судового розгляду. Вважає, що для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та для викорінення в його свідомості та свідомості інших громадян думки про те, що можливо безкарно вчиняти будь-які правопорушення чи порушувати порядок і умови іспитового строку, засудженого ОСОБА_7 необхідно направити в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного йому вироком Хустського районного суду від 16.05.2019. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації про скасування засудженому ОСОБА_7 іспитового строку та направити останнього для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження також убачається, що судом своєчасно надіслано адвокату ОСОБА_9 та засудженому ОСОБА_7 повідомлення, в якому вказується про час та місце розгляду провадження, і заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин їхньої неявки від них не надходило.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам справи, про неповноту при дослідженні приєднаних до подання матеріалів, про істотне порушення вимог КПК України визнаються обґрунтованими з таких підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Статтею 164 КВК України передбачено, що уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".
Частинами 1-4 ст. 166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Частиною 5 ст. 539 КПК України передбачено, що під час вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального та кримінального виконавчого законів судом першої інстанції не були дотримані.
Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що у підтвердження висновку про відмову в задоволенні подання суд першої інстанції послався на те, що докази про неявки ОСОБА_7 на реєстрацію за період перебування на обліку два і більше разів підряд без поважних причин відсутні.
Із матеріалів судового провадження убачається, що ОСОБА_7 не з`явився до органу пробації для реєстрації 05.08.2019, а 07.08.2019 надав пояснення, відповідно до яких неявка засудженого ОСОБА_7 на реєстрацію пов`язана з проблемами зі здоров`ям, і при цьому зобов`язався надати відповідну довідку лікаря, проте як убачається з матеріалів судового провадження такої довідки ОСОБА_7 не надав, чим не підтвердив поважність причин його неявки до органу пробації 05.08.2019.
При цьому, в матеріалах судового провадження відсутні пояснення ОСОБА_7 щодо неявки до органу пробації 06.04.2020.
Також ОСОБА_7 не надав будь-яких доказів у підтвердження поважності причин неявки до органу пробації 02.11.2020, зокрема щодо звернення до медичного закладу за медичною допомогою, так як у поясненнях від 03.11.2020 вказав про своє погане самопочуття 02.11.2020 та зобов`язався надати відповідну довідку лікаря.
Разом із тим, з матеріалів судового провадження убачається, що 04.01.2021, з`явившись на реєстрацію засуджений ОСОБА_7 відмовився від надання будь-яких пояснень з причин неявки на реєстрацію 07.12.2021.
Вищевказане дає обґрунтовані підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 не надав доказів у підтвердження поважності причин своїх неявок до органу пробації,утому числі 04.01.2021, з`явившись на реєстрацію засуджений ОСОБА_7 , відмовився від надання будь-яких пояснень з причин неявки на реєстрацію 07.12.2021.
Апеляційний суд також зазначає, що судом першої інстанції не дана належна оцінка доводам подання про порушення засудженим ОСОБА_7 адміністративного законодавства у тому числі про те, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема 26.05.2020 за ч. 1 ст. 178 КУпАП та 18.06.2020 за ст. 173 та ч. 2 ст. 178 КУпАП. При цьому, колегія суддів зазначає, що описка, на яку посилається суд в ухвалі, не свідчить про дотримання засудженим ОСОБА_7 громадського порядку, не призводить до висновку про те, що засуджений не порушує порядок та умови відбування покарання, а також до висновку, що засуджений виконує покладені на нього судом обов`язки, - і став на шлях виправлення.
Однак, суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведені обставини, та на переконання апеляційного суду дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні подання про скасування ОСОБА_7 іспитового строку, при цьому належним чином не вмотивувавши своє рішення. Вказане свідчить про невідповідність висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, про необґрунтованість та невмотивованість викладених у судовому рішенні висновків.
Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду подання, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути подання інспектора, а також прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог КПК України.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду подання у суді першої інстанції, а тому, доводи апеляційної скарги про постановлення апеляційним судом ухвали, якою задовольнити подання органу пробації та скасувати ОСОБА_7 іспитового строку з направленням для відбування призначеного покарання, апеляційний суд відхиляє.
Тому, під час нового судового розгляду подання суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно розглянути приєднані до подання матеріали й прийняти законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду подання в суді першої інстанції, а апеляційна скарга частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав керівник Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий розгляд подання у суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: