Ухвала
Іменем України
05 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 315/1236/20
провадження № 51-4753ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі заявник вказує на оскарження ним зазначеного судового рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2, ч. 3 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог

із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, та її думка з приводу участі у касаційному розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, заявник вказаних вимог процесуального закону не дотримався.
Зокрема, як убачається зі змісту касаційної скарги, заявник у вступній її частині вказує на оскарження ним рішення апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, копію якого до касаційної скарги не додає. При цьому ОСОБА_4 разом

із касаційною скаргою надіслав копію ухвали суду апеляційної інстанції

від 20 серпня 2021 року. Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, заявник у своїй касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні оскарженого судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для його скасування.
Окрім зазначеного, вимоги ОСОБА_4 , згідно яких він просить зобов`язати суди та поліцію діяти згідно прохань його скарг, скасувати необґрунтоване закриття кримінального провадження, відкрити справу, провести слідство, притягнути винних до відповідальності та повернути потерпілому майно та кошти спадщини не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
При тому, що засуджений, оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, взагалі

не зазначає, що суд касаційної інстанції має зробити з вказаним судовим рішенням внаслідок розгляду його касаційної скарги.
Крім цього, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України ОСОБА_4 у скарзі не зазначає,

чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається

без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду

від 20 вересня 2021 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3