1Справа № 334/2978/20 1-кп/335/293/2021
30 вересня 2021 року м.Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_5 згідно обвинувального акту від 11.06.2020 року, органами досудового розслідування пред`явлено наступне обвинувачення.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування-день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав 1 пістолет марки «Вlow TR 92 Са1.9 mm Р.А.К.» № НОМЕР_1 , який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, придатною для здійснення пострілів, виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета «Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd» (Туреччина), а також 100 патронів 9 mm Р.А.K. які є боєприпасами до вогнепальної зброї 9 mm Р.А, придатними для здійснення пострілів.
Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , 26.02.2019 отримав від останнього грошові кошти в сумі 7048 гривень, на картковий банківський рахунок № НОМЕР_3 відкритий на ім`я ОСОБА_5 в АТ «ОТП Банк» в рахунок оплати за раніше обумовлений збут йому вищезазначеної вогнепальної зброї та патронів до неї.
Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно переніс вищезазначений пістолет з патронами до квартири АДРЕСА_3 , де в подальшому незаконно зберігав їх з метою збуту.
В подальшому, 25.03.2019, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових патронів до неї без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_7 , прибув із ним до під`їду № 3 будинку АДРЕСА_4 , де о 17 год. 05 хв. незаконно збув ОСОБА_7 1 пістолет марки «Blow TR 92 Са1.9 mm Р.А.К.» № НОМЕР_1 , який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, придатною для здійснення пострілів, виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета «Blow TR 92 Са1.9 mm Р.А.К.» фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd» (Туреччина), а також 100 патронів 9 mm Р.А. які є боєприпасами до вогнепальної зброї 9 mm Р.А, придатними для здійснення пострілів.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав 3 пістолети марки «Вlow TR 92» № НОМЕР_4 , «Вlow TR 92» № НОМЕР_5 , «Вlow TR 92» № НОМЕР_6 які є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, придатною для здійснення пострілів, виготовлених шляхом переробки саморобним способом стартових пістолетів «Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd» (Туреччина), та 50 патронів травматичної дії до них.
Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно переніс вищезазначені пістолети до квартири АДРЕСА_3 , де в подальшому незаконно зберігав їх з метою збуту.
В подальшому, 03.07.2019, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_7 , перебуваючи разом із ним біля під`їду № 3 будинку АДРЕСА_4 , де приблизно о 17 год. 30 хв. незаконно збув ОСОБА_7 3 пістолети марки «Вlow TR 92» № НОМЕР_4 , «Вlow TR 92» № НОМЕР_5 , «Вlow TR 92» № НОМЕР_6 які є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, придатною для здійснення пострілів,виготовлених шляхом переробки саморобним способом стартових пістолетів «Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd» (Туреччина), та 50 патронів травматичної дії до них.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав 10 пістолетів марки «Вlow TR 92 Са1.9 mm Р.А.К.» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , які є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, виготовленою шляхом переробки саморобним способом стартових пістолетів «Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd» (Туреччина), а також 200 пістолетних патронів калібру 9 піт Р.А.К, які є боєприпасами, придатними для здійснення пострілів.
Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування день, час і місце, та при невстановлених обставинах, незаконно переніс вищезазначені пістолети та патрони до них в автомобіль марки «Mersedes Benz С220» сірого кольору, державний номер НОМЕР_18 та помістив у багажний відсік, де в подальшому незаконно зберігав їх з метою збуту.
В подальшому, 11.04.2020, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_7 , прибув до під`їду № 3 будинку АДРЕСА_4 , де о 14 год. 40 хв. незаконно збув ОСОБА_7 10 пістолетів марки «Вlow TR 92 Са1.9 mm Р.А.К.» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , які є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,5 мм, виготовленою шляхом переробки саморобним способом стартових пістолетів «Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd» (Туреччина), а також 200 пістолетних патронів калібру 9 mm Р.А.К, які є боєприпасами, придатними для здійснення пострілів. Одразу після чого ОСОБА_5 , був затриманий співробітниками правоохоронних органів на місці події.
Вищевказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду, оцінивши їх в своїй сукупності, вислухавши пояснення свідків, обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а відповідно зі ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Судовий же розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.
Суд у повному обсязі дослідив докази надані сторонами докази.
На думку сторони обвинувачення, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 КК України доведена повністю, а саме: показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , письмовими доказами, у тому числі даними, які містяться на дисках з результатами аудіо-, відео контролю, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину, протоколами видачі грошових коштів, висновками експертиз, речовими доказами.
Прокурор вважав за доцільне обмежитися лише допитом свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без виклику та допиту інших свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування у судовому засіданні. Інші особи для виклику та допиту в судовому засіданні в якості свідків стороною обвинувачення не заявлялися.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 КК України не визнав. Пояснив, що ані переробкою, ані збутом вогнепальної зброї він не займався, став жертвою провокації з боку ОСОБА_7 та співробітників правоохоронних органів. Від надання інших показів ОСОБА_5 відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.
Допитаний у судовому засіданні 09.06.2021 року свідок сторони обвинувачення ОСОБА_7 пояснив, що він працював у магазині Фокстрот, через знайомого ОСОБА_10 познайомився з ОСОБА_5 .. В процесі спілкування біля кіоску ОСОБА_5 запропонував йому купити у нього перероблений пістолет. ОСОБА_5 продемонстрував свій пістолет, який знаходився у нього та запропонував купити для себе або знайти клієнтів та перепродати та заробити на цьому. Після чого свідок зрозумів, що дії ОСОБА_11 незаконні та звернувся до працівників СБУ та надав їм повні пояснення. В подальшому було вирішено зробити контрольні закупки, всього було 3 контрольні закупки. Все це відбувалось у 2019 році у лютому, потім в квітні та влітку червень або липень. З ОСОБА_12 він познайомився у 2018 році навесні. Коли вони з ОСОБА_12 були біля кіоску він показував справжній пістолет. Він розповів, що займається переробкою пістолетів та порекомендував придбати їх у нього. У 2019 році було перша закупка - взимку. На першій закупці свідок прибав один пістолет, запасний магазин та 100 патронів на загальну суму 7100 гривень. Гроші він отримував в приміщенні СБУ, після чого перераховував гроші на карту ОТП Банку, квитанції передавав співробітнику СБУ. Після того як гроші були перераховані, через тиждень зателефонував ОСОБА_5 та попросив приїхати у двір по вул. Гагаріна, потім ОСОБА_5 зайшов у 6 під`їзд, вийшов з під`їзду та поклав до багажника пістолет, додатковий магазин. Після чого все отримане свідок здав співробітникам СБУ. Гроші отримував від співробітників СБУ за участю понятих. На першу закупки йому видали 7100 грн., купюри номіналом 500 и одна 100. Всі перекази він робив через відділенні ОТП Банку у касі по бул. Шевченко, в якій казав номер карти на яку треба перерахувати кошти, після чого отримував квитанцію. Друга закупка відбулась через місяць або два. На другий раз свідок купував 2 пістолета та 50 патронів, гроші отримував як і у перший раз та також перераховував їх через касу у відділенні ОТП Банку. Сума грошей була більшою, ніж за першу закупку. Товар отримував як і раніше. Товар не отримував одразу, так як ОСОБА_5 мотивував це тим, що він знаходиться поза межами міста. Третя закупка була у 2019 році - було тепло, придбати необхідно було 10 пістолетів. Скільки це коштувало не пам`ятає, але це була велика сума. Через 3 тижні зателефонував ОСОБА_5 і вони домовились зустрітись на ОСОБА_13 . ОСОБА_5 поклав йому в багажник коробку. Затримання відбулось після того як ОСОБА_5 поставив коробку свідку в багажник та вони почали спілкуватись, свідок сказав кодове слово і співробітники провели затримання. Кодове слово означало, що зброя у нього. Також пояснив, що після здійснення кожної закупки його допитували, тиск не здійснювався. У зброї він розуміється, в минулому він є працівником міліції, тому ОСОБА_12 і запропонував йому купити зброю. ОСОБА_5 показував пістолет такий, як і продавав. У переробленому ОСОБА_5 пістолеті було повністю перероблений ствол.
Свідок вказав також, що раніше він судимий за ст. 263 КК України та за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.200 КК України. Вирок за ст. 263 КК України був раніше ніж ОСОБА_5 запропонував йому купити у нього зброю, проте за ст. 185 КК України свідок ще знаходився під слідством. Розслідуванням його злочину займалась група з працівників поліції та працівників УСБУ. Понятих бачив тільки там, особисто вони не знайомі. Вказав, що звернувся він до УСБУ, оскільки ОСОБА_12 в минулому співробітник ОСОБА_14 і нього могли бути знайомі в міліції які могли донести, що він заявив на нього. Дозвіл на установку апаратури він надавав, поставили її на нього на одяг та у багажник, яку саме апаратуру встановили, він не знає. Як все буде проходити, йому пояснювали, звідки гроші йому не казали, однак гроші на закупки були не його. Було вирішено з працівника СБУ провести дві контрольні закупки, а на третій провести затримання ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 протягом часу телефонував, питав чи не потрібно ще зброя, на що свідок казав, що немає грошей. ОСОБА_7 також пояснив, що коли співробітники СБУ були готові він повідомив ОСОБА_12 , що у його вже є гроші і потрібно купити зброю. Дата закупки залежала від того, коли буде фінансування, коли сума з`являлась вони з СБУ проводили закупку. Коли гроші надходили свідку телефонували співробітники СБУ та він приїзжав до них. Скільки і чого йому придбавати йому казали працівники СБУ, кількість збільшувалась, щоб не було підозр. Таке рішення було прийнято ним та співробітниками СБУ, вони все узгоджували разом. В інших кримінальних провадженнях закупним він не був.
Допитаний у судовому засіданні 18.08.2021 року свідок сторони обвинувачення ОСОБА_9 , пояснив, що він був свідком коли передавались грошові кошти. Він спускався вниз по вул. Радянській, зупинився покурити, і до нього підійшов чоловік представився ОСОБА_15 та показав посвідчення співробітника СБУ та попросив бути понятим. Пояснив, що при ньому передадуть гроші та запросив пройти в приміщення СБУ. У приміщенні СБУ перебувало ще 2 хлопці. ОСОБА_15 дістав гроші та передав чоловіку який там стояв, зробивши ксерокопії цих купюр, потім свідок розписався та залишив свій номер телефону. Через деякий час прийшла повістка про виклик до суду, проте він не з`явився, через те, що перебував на роботі. Все це відбувалось приблизно 2018-2019 рік. Приміщення СБУ знаходиться на Радянській. Йому пояснили, що гроші призначаються для реалізації. Для чого саме були ці гроші йому не відомо, скільки було грошей не знає, приблизно 4-5 тисячі. В приміщені з ним було два чоловіка: один худий, другий - щільний. Все це було один раз. Обвинуваченого ОСОБА_5 не знає. Прізвище ОСОБА_7 не знайоме. Коли він прийшов у приміщенні СБУ, там вже був ще один понятий. Видавались лише гроші чоловіку, за участі свідка цього чоловіка не оглядали. Свідок також вказав, що приймав участь лише коли видавалась гроші, зброя при свідку не видавалась. ОСОБА_15 пояснив, що гроші для закупки зброї.
Крім показань допитаних вищезазначених свідків, у судовому засіданні безпосередньо досліджені і усі письмові, аудіо-, відеодокази, долучені прокурором в підтвердження пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та процесуальні документи.
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення були надані наступні письмові докази та процесуальні документи:
- постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених)засобів від 25.02.2019, згідно якої слідчий постановив використати під час контролю за вчиненням злочину заздалегідь ідентифіковані засоби шляхом їх огляду на суму 7100 гривень з подальшим їх перерахуванням на картковий рахунок «otpbank» «mastercard» «Roman Bedro», номер НОМЕР_3 . Проведення огляду та ідентифікації грошових коштів доручено працівникам УСБУ в Запорізькій області.
-протокол огляду та вручення грошових коштів від 26.02.2019, згідно якого о/у УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 за участю понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оглянули грошові кошти у сумі 7100 грн., отримані з метою документування протиправної діяльності , а саме 14 купюр номіналом по 500 грн., та 1 купюра номіналом 100 грн. З вказаних грошових коштів зроблено ксерокопії з їх серійними номерами. Оглянуті кошти видані ОСОБА_7 , для проведення заходу щодо документування протиправної діяльності ОСОБА_5 , додатком до протоколу є ксерокопії вказаних купюр.
-протокол огляду від 09.03.2019, згідно до якого 09.03.2019 року за участю ОСОБА_7 оглянуто мобільний телефон «Айфон 6» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_7 , під час якого останній продемонстрував на екрані телефону переписку з Інтернет додатку з « ОСОБА_18 », повідомлення від « ОСОБА_18 ». Протокол огляду ОСОБА_7 не підписано, стоїть підпис слідчого ОСОБА_19
-квитанції від 26.02.2019 року, згідно якого 26.02.2019 року платником ОСОБА_7 на рахунок отримувача ОСОБА_20 перераховано 7048,00 грн.
-протокол огляду предмета від 25.03.2019р, згідно якого за участю понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . ОСОБА_7 добровільно видано полімерний пакет при огляді змісту якого встановлено, що в ньому знаходиться футляр пластиковий чорного кольору з написом «Blow», при відкритті якого виявлено пістолет чорного кольору, в рукоятці вказаного пістолета магазин без патронів, два зіп пакета в кожному з яких знаходяться по 50 патронів золотистого кольору, на яких відсутнє маркування. Після огляду вони упаковані в полімерний пакет.
-висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №298-19 від 14.05.2019, виконаний на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04.04.2019 року, згідно до якого предмет схожий на пістолет з маркуванням Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А. НОМЕР_19 - вилучений 25.03.2019 в ході проведення оперативно-розшукових дій працівниками Запорізькій області, виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета «Blow ТR 92» НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми виробника «Ucyildiz Silah Sanayi Ltd Пістолет № НОМЕР_20 є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю 5мм, придатною для здійснення пострілів. З досліджуваного пістолета можливе пострілів шумовими, газовими патронами; патронами несмертельної дії калібру 9 мм РАК, спорядженими гумовими кулями; патронами роздільного спорядження (шумовий патрон + елемент, досланий з боку дульного зрізу ствола), а також шумовими патронами калібру 9 мм РАК, спорядженими шротиною діаметром 6.5 мм. Металеві уражаючи елементи, з наданого пістолета мають питому кінетичну енергію вище мінімального значення (0,5Дж/мм2) необхідного для заподіяння проникаючого поранення тілу людини. 100 предметів, схожих на патрони, вилучених 25.03.2019 разом з пістолетом № НОМЕР_21 - відносяться до пістолетних патронів травматичної дії калібру 9 мм РАК, виготовлених способом із значними порушеннями вимог безпеки "посилені". Надані патрони є боєприпасами до вогнепальної зброї калібру 9 мм РАК, придатними для здійснення пострілів, снаряди наданих патронів володіють достатньою уражаючою здатністю для заподіяння проникаючого поранення тілу людини.
-заява ОСОБА_7 про добровільну видачу пістолету та патронів від 25.03.2019р.,згідно якої останній добровільно видав співробітникам УСБУ пістолет в футлярі Blow ТR 92 та два пакети в кожному по 50 патронів золотистого кольору на яких відсутнє маркування та записи
-протокол огляду предмета від 03.07.2019 року, згідно якого о/у УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 за участю за участю понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 під час огляду предмету виявлено в службовому приміщенні адміністративної будівлі УСБУ в Запорізькій воласті, ОСОБА_7 , добровільно видав полімерний пакет при огляді вмісту якого було встановлено, що в ньому знаходяться наступні предмети: Пістолет чорного кольору, при огляді якого встановлено, що в рукоятці вказаного пістолета знаходиться магазин без патронів. На магазині будь які написи відсутні. На пістолеті містяться наступні написи: на затворі барвником білого кольору «Blow ТR 92» на іншій стороні затвору вибита напис НОМЕР_22 , та напис барвником білого кольору Саl.9 mm.Р.А.К. На видимій часті ствола також мається вибитий напис НОМЕР_22 .; Пістолет чорного кольору, при огляді якого встановлено, що в рукоятці вказаного пістолета знаходиться магазин без патронів. На магазині будь які написи відсутні. На пістолеті містяться наступні написи: на затворі барвником білого кольору «Blow ТR 92» на іншій стороні затвору вибита напис НОМЕР_23 , та напис барвником білого кольору Са1.9 mm.Р.А.К. На видимій часті ствола також мається вибитий напис НОМЕР_4 . Пістолет чорного кольору, при огляді якого встановлено, що в рукоятці вказаного пістолета знаходиться магазин без патронів. На магазині будь які написи відсутні. На пістолеті містяться наступні написи: на затворі барвником білого кольору «Blow ТR 92» на іншій стороні затвору вибита напис НОМЕР_6 , та напис барвником білого кольору Са1.9 mm Р.А.К. На видимій часті ствола також мається вибитий напис НОМЕР_24 . Картонна упаковка червоно - чорного кольору з написом «ВІЙ 9 мм Р.А. патрони несмертельної дії капсулю запилювача типу ВОХЕР» в якій знаходиться пластикова підставка на якій викладено 50 (п`ятдесят) патронів на кожному з яких мається напис « ОСОБА_21 ».
-висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №883-19 від 13.12.2019, згідно якого предмети, схожі на пістолети з маркуванням «Blow ТR 92" № НОМЕР_23 , " Blow ТR 92" № НОМЕР_22 , " Blow ТR 92" № НОМЕР_24 , вилучені 03.07.2019 в ході ведення слідчо-оперативних (розшукових) дій, виготовлені шляхом переробки саморобним способом стартових пістолетів " Blow ТR 92" та " Blow ТR 92" НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми - виробника "Ucyildiz Silah Sanayi Ltd " (Туречина). Пістолети № НОМЕР_23 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_24 є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6.5мм, придатною для здійснення пострілів. З досліджуваних пістолетів можливе здійснення пострілів шумовими, газовими патронами; патронами несмертельної дії калібру 9 мм РАК, спорядженими гумовими кулями; патронами цільного спорядження (шумовий патрон + уражаючий елемент, досланий з боку дульного зрізу ствола, а також шумовими патронами калібру 9 мм РАК, спорядженими шротиною діаметром 6,5мм. Металеві уражаючі елементи, вистріляні з наданих пістолетів мають питому кінетичну енергію вище мінімального значення (0,5Дж/мм2), необхідного для заподіяння проникаючого поранення тілу людини. 50 предметів, схожих на патрони, вилучені 03.07.2019 разом з пістолетами № НОМЕР_23 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_24 , відносяться до пістолетних патронів травматичної дії калібру 9 мм РА, виготовлених промисловим способом, боєприпасами не являються, для здійснення пострілів придатні. Патрони призначені для здійснення пострілів з травматичної зброї пістолетів травматичної дії калібру 9 мм РА моделей ПМР, ПМТ, ГПМ, Форт-12Р, Форт-14Р, Форт-17Р та ін.
-заява ОСОБА_7 ,. від 11.04.2021 згідно якої ОСОБА_7 дозволив співробітникам поліції провести огляд автомобіля Джили МК дн.з. НОМЕР_25 .
-протокол огляду від 11.04.2020, згідно якого 11.04.2020 о 15г.48хв. оглянуто автомобіль Джили МК д.н.з НОМЕР_25 , розташований біля буд. 8 по вул. Гагаріна у м.Запоріжжя та виявлено 10 пістолетів Blow ТR 92 та 200 патронів у коробках у багажному відділенні.
-висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №557-20 від 25.05.2020, згідно якого предмети схожі на пістолети з маркуванням " Blow ТR 92 Саl. 9 mm Р.А.К." № НОМЕР_26 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № В13і4- 19091591, № НОМЕР_13 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , № НОМЕР_30 , вилучені 11.04.2020 в ході ОМП на ділянці місцевості навпроти будинку № 8 по вул.Гагаріна в м.Запоріжжі за фактом збуту зброї ОСОБА_5 є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною калібру 6.5 мм, виготовленою шляхом переробки саморобним способом стартових -пістолетів " Blow ТR 92" НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми - виробника " Ucyildiz Silah Sanayi Ltd " (Туречина).Пістолети придатні до пострілів. У пістолетах наявні ознаки переробки: захисні елементи в стволах висвердлені, отвори для відведення порохових газів заглушені гвинтами. 200 предметів, схожих на патрони, вилучені разом з пістолетами, відносяться до пістолетних патронів травматичної дії калібру 9 мм РА, виготовлених саморобним способом, з використанням частин промислового виробництва , являються боєприпасами, для здійснення пострілів придатні. Патрони призначені для здійснення пострілів з травматичної зброї пістолетів травматичної дії калібру 9 мм РА моделей ПМР, ПМТ, ГПМ, Форт-12Р, Форт-14Р, Форт-17Р та ін. а також з пістолетів, наданих на дослідження.
-ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2020 року, згідно якої накладено арешт на арешт на майно, а саме на предмет схожий на патрон з маркуванням 270/81; штик від «Маузер к 98» (ГВИНТІВКА); банківську картку «Приват Банк»; кейси чорного кольору «BLOW» у кількості 9 штук: S.N. В13І4-19091667; S.N. В13І4-19092043; S.N. В1 Зі4-19091884; S.N. В1 Зі4-19091588; S.N. В13І4-19091598; S.N. В13І4-19091603; S.N. В1 Зі4-19091596; CARRERA RS 34 BLACK S.N. C ЗЗІ4 17040925; STALKER MOD 2914-Uk S.N. 119- 000028.
-висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №526-20 від 22.04.2020, згідно якого предмет схожий на пістолет з маркуванням " BLOW TR 92» серії НОМЕР_41 , вилучений 11.04.2020 в ході ОМП на ділянці місцевості навпроти будинку № 8 по вул.Гагарина в М.Запоріжжі з багажного відділення автомобіля "«Mersedes-BENZ» с 220 " д.з. НОМЕР_18 , виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолета " Blow ТR 92" НОМЕР_2 .9 mm Р.А.К. фірми - виробника " Ucyildiz Silah Sanayi Ltd " (Туречина). Пістолет № НОМЕР_42 є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6.5мм, придатною для здійснення пострілів. З досліджуваного пістолета можливе здійснення пострілів шумовими, газовими патронами;- патронами несмертельної дії калібру 9 мм РАК, спорядженими гумовими кулями; патронами роздільного спорядження (шумовий патрон + уражаючий елемент, досланий з боку дульного зрізу ствола), а також шумовими патронами калібру 9 мм РАК, спорядженими шротиною діаметром 6.5 мм. Металеві уражаючі елементи, вистріляні з наданого пістолета мають питому кінетичну енергію вище мінімального значення (0,5Дж/мм2), необхідного для ураження цілі. 17 предметів, схожих на патрони, вилучених 11.04.2020 разом з пістолетом № НОМЕР_41 , відносяться до пістолетних патронів травматичної дії калібру 9 мм РА, виготовлених саморобним способом з використанням частин промислового виробництва із значними порушеннями вимог безпеки "посилені". Надані патрони боєприпасами не являються, для здійснення пострілів придатні, призначені для стрільбі з травматичної зброї калібру 9 мм РА.
- постанова про визнання речовими доказами від 23.04.2020 року, згідно якої пістолет з маркуванням Blow ТR 92" серії НОМЕР_41 , 13 та 4 гільзи з числа досліджених та два магазини визнано речовим доказом .
-протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, згідно якого 11.04.2020 року о 18.15 год.(час фактичного затримання 14-42 11.04.2020 ) затримано ОСОБА_5 , про що складено відповідний протокол, копію якого також вручено захиснику ОСОБА_25
- ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2020 року, ,яка залишена без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.04.2020 року ,якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 з утриманням останнього у ДУ«Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 діб, тобто з 11 квітня 2020 року ( часу затримання) до 10 червня 2020 року включно. Для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 630 тисяч 600 гривень.
- ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2020 року запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 змінено в частині суми застави та залишити у розмірі застави 168160 грн. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.06.2020 року ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року відносно ОСОБА_5 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на запобіжний у вигляді застави в розмірах, передбачених п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залишено без задоволення.
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 19.03.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону, який належить ОСОБА_26 строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020)
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 15.05.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із втручанням у приватне спілкування: аудіо-відеоконтроль особи- ОСОБА_5 , який мешкає : АДРЕСА_5 строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020)
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 20.05.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону Прат Київстар» НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_5 строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020)
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 20.05.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії-спостереження за особою- ОСОБА_5 з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобі для спостереження строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020).
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 24.01.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону Прат « Київстар» НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_5 строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020)
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 24.01.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону, який належить ОСОБА_26 строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020)
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 31.01.2019 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із втручанням у приватне спілкування:аудіо-відеоконтроль особи- ОСОБА_5 , який мешкає : АДРЕСА_5 строком на 60 днів.(гриф секретності скасовано 25.05.2020)
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії)-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.03.2019 року, згідно якого його складено за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону Прат Київстар» НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_5 у період з 24.01.2019 по 24.03.2019 на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №513т від 24.01.2019, згідно якого зафіксовані розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_26 , між ОСОБА_5 та Святославом. Додатком до протоколу є диски 3 шт DVD-R № 59/5/3- 717 від 11.03.19, 59/3/3-718 від 12.03.2019, 59/5/3 -728 від 25.03.2019,які досліджені безпосередньо у судовому засіданні.
- протокол за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи від 25.03.2019 року, згідно якого зафіксовані обставини зустрічі 25.03.2019 року о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та передання ОСОБА_7 п/пакет в ньому знаходився чорний футляр в якому всередині лежав пістолет марки «BLOW TR92» калібру 9мм та набої до нього. Додатком до протоколу є диск DVD-R № 59/5/3- 730 від 26.03.2019,який досліджено безпосередньо у судовому засіданні.
- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 25.03.2019 року, згідно якого 26.02.2019 року, з метою подальшого документування та припинення протиправної діяльності ОСОБА_5 покупцем ОСОБА_7 було замовлено вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, вищевказаної особи та надіслані грошові кошти у сумі 7100 гривень на картку «ОtpBank» № НОМЕР_3 яка зареєстрована на ОСОБА_5 , після чого останній протягом місяця повідомив місце зустрічі та передав вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, а саме два пакети з набоями (в пакеті по 50 шт.) калібру 9 мм - 100 шт., на яких відсутнє маркування та будь які написи, пістолет марки «BLOW TR92» калібру 9мм .25 березня 2019 року о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 під`їхав на власному авто (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) до будинку № 3 по вулиці Гагаріна. 16 годині 55 хвилин до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_5 та привітався. Протягом 2 хвилин спілкувалися між собою, після чого ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 заїхати у двір будинку АДРЕСА_4 та- припаркуватися. 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 вийшов з авто (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) та. пройшов до свого помешкання: по АДРЕСА_4 , а ОСОБА_7 очікував біля свого авто.17 годині 03 хвилині ОСОБА_5 (в руках п/пакет білого кольору, 20x30x4 см, наповнений на половину) вийшов з дому та підійшов до ОСОБА_7 та положив його до багажнику Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 , потім ОСОБА_7 відкрив п/пакет в ньому знаходився чорний футляр в якому всередині лежав пістолет марки « BLOW TR92» калібру 9мм та набої до ньог о.25.03.2019 року о 17 годині 03 хвилини ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 два пакети з набоями (в пакеті по 50 шт.) калібру 9 мм - 100 шт., на яких відсутнє маркування та будь які написи, пістолет марки «BLOW TR92» калібру 9мм.
-протокол за результатами проведення негласної слідчої дії від 18.05.2019, згідно якого 25 березня 2019 року о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на вимогу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під`їхав на власному авто (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) до будинку АДРЕСА_6 годині 55 хвилин до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_5 та привітався. Протягом 2 хвилин спілкувалися між собою, після чого ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 заїхати у двір будинку АДРЕСА_4 та- припаркуватися. 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 вийшов з авто (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) та. пройшов до свого помешкання: по АДРЕСА_4 , а ОСОБА_7 очікував біля свого авто.17 годині 03 хвилині ОСОБА_5 (в руках п/пакет білого кольору, 20x30x4 см, наповнений на половину) вийшов з дому та підійшов до ОСОБА_7 та положив його до багажнику Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 і почаили щось роздивлятися всередині. Потім ОСОБА_5 попрощався з ОСОБА_27 , та пройшов до додому. Додатком до протоколу є диск DVD-R № 59/5/3- 753,який досліджено безпосередньо у судовому засіданні.
- протокол за результатами контролю за вчиненням злочину від 15.07.2019, згідно якого зафіксовано зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 03 липня 2019 року та спілкування на побутові теми, передання ОСОБА_7 пакета, який останній поклав у багажник автомобіля Джилі.
- протокол за результатами проведення негласної слідчої дії-спостереження за особою від 19.07.2019 року, згідно якого зафіксовано зустріч ОСОБА_7 з ОСОБА_5 03 липня 2019 року Додатком до протоколу є диск DVD-R № 59/5/3-2057, який досліджено безпосередньо у судовому засіданні.
- протокол за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи від 15.07.2019 року, згідно якого 03 липня 2019 року о 17 год. 20 хв., ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 під`їхав на власному авто (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) до будинку АДРЕСА_4 та зупинився та відчинив багажник.17 год. 24 хв., з 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , вийшов ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_7 , привітався та почав спілкуватися біля відчиненого багажника.17 год. 26 хв., до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підійшов хлопчик який вийшов з 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , (на вигляд 12-14 років, одягнений в жовту футболку та жовті шорти), передав ОСОБА_5 білий п/пакет та повернувся у 3-й поїзд вищевказаної адреси. Потім ОСОБА_5 віддав п/пакет ОСОБА_7 , той його поклав у багажник (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) та дістав з нього 3 (три) пістолети марки «BLOW TR92» калібру 9мм та 50 (п`ятдесят) набоїв калібру 9 мм, та зачинив багажник. Через 30 секунд ОСОБА_7 знову відчинив багажник (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ), та переклав 3 пістолети марки «BLOW TR92» калібру 9мм та 50 (п`ятдесят) набоїв калібру 9 мм, в рюкзак, та зачинив авто.О 17 год. 29 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 разом зайшли в 3 третій під`їзд, будинку АДРЕСА_7 . Під час спілкування в квартирі ОСОБА_5 показав ОСОБА_7 свою помпову рушницю.О 17 год. 31 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли з адреси, сіли у авто багажник (Джиллі МК чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_44 ) та проїхали на вул. Патріотична, де придбали каву та розмовляли. Після чого ОСОБА_7 підвіз ОСОБА_5 до вказаної адреси та попрощались. Потім ОСОБА_7 проїхав у бік бул. Центральний, а ОСОБА_5 зайшов до квартири АДРЕСА_3 . Додатком до протоколу є диск DVD-R № 59/5/3-2045т, який досліджено безпосередньо у судовому засіданні.
-протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.07.2019, згідно якого його складено за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_5 у період з 20.05.2019 по 18.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №3177т від 20.05.2019, згідно якого зафіксовані розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_26 , між ОСОБА_5 та іншими особами, номер не визначено. Додатком до протоколу є диски 3 шт DVD-R № 59/5/3- 754т від 13.06.19, 59/5/2-757твід 15.07.2019, 59/5/2 -759твід 19.07.2019 ,які досліджені безпосередньо у судовому засіданні.
- протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.05.2019, згідно якого його складено за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону, який використовує ОСОБА_26 на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №1886т від 19.03.2019, згідно якого зафіксовані розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_26 . Додатком до протоколу є диски DVD-R № 59/5/3- 751 від 20.05.19, який досліджений безпосередньо у судовому засіданні.
- протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.05.2019, згідно якого його складено за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону, який використовує ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №1890т від 19.03.2019, згідно якого зафіксовані розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_26 , між ОСОБА_5 та невідомою особою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , Додатком до протоколу є диски DVD-R № 59/5/3- 750 від 20.05.19, який досліджений безпосередньо у судовому засіданні.
-протокол за результатами проведення негласної слідчої дії-спостереження за особою від 17.04.2020 року, згідно до якого у період з 18.03.2020р. по 16.04.2020р. співробітниками УСБУ в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_28 №10/1179т від 18.03.2020р.проведена вказана негласна розшукова дія, під час якої встановлено, що 11 квітня 2020 року о 14 годині 25 хвилин на подвір`я за адресою: АДРЕСА_4 заїхав автомобіль Мерседес сірого кольору з державним номером НОМЕР_18 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 . Припаркувавшись біля 1-го під`їзду житлового будинку розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 почав вивантажувати з багажника Мерседесу поліетиленові пакети (на вигляд важкі) і підносити їх до під`їзду.О 14:27 ОСОБА_5 зачинив багажник Мерседеса та зайшов до під`їзду, звідки практично одразу вийшов з хлопчиком (на вигляд 10-13 років) та забрали вищезазначені пакети.О 14:30 ОСОБА_5 вийшов з під`їзду (в руках нічого не було), відчинив багажник та щось перекладав всередині багажного відділення Мерседесу.О 14:34 на подвір`я заїхав автомобіль Хонда Сівік чорного кольору, державний номер НОМЕР_45 , за кермом якої знаходився чоловік (на вигляд 32-37 років), а на пасажирському сидінні чоловік (на вигляд 35-40 років). Припаркувавшись, з пасажирського сидіння вийшов чоловік (на вигляд 35-40 років, в руках нічого не було) та підійшов до ОСОБА_5 . Привітавшись, ОСОБА_5 та вищевказаний чоловік сіли в салон Мерседесу. Водій Хонди очікував за кермом.О 14:37 на подвір`я заїхав автомобіль Джилі чорного кольору, державний номер НОМЕР_25 , за кермом якого був ОСОБА_7 . Припаркувавши автомобіль, ОСОБА_7 вийшов із-за керма та підійшов до Мерседесу. Далі, ОСОБА_5 вийшов із-за керма, привітавшись з ОСОБА_7 , відчинив багажник Мерседесу, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щось роздивлялися в багажнику Мерседеса.О 14:41 ОСОБА_7 дістав з багажника Мерседесу картонну коробку і разом з ОСОБА_5 підійшов до Джилі та поклав коробку в багажник Джилі.14:42 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 затримали співробітники ЦСО «А» УСБУ в Запорізькій області.На цьому візуальне спостереження було перервано, Додатком до протоколу є диск DVD-R, який досліджений безпосередньо у судовому засіданні. (гриф секретності скасовано 04.06.2020р) .
- протокол за результатами проведення негласної слідчої дії- аудіо-, відео контролю особи від 17.04.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_28 №10/1173т від 18.03.2020р під час якого встановлено ,що 11 квітня 2020 року о 14 годині 37 хвилин ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 під`їхав на власному авто Джилі чорного кольору, держ. номер № НОМЕР_25 до будинку № 8 по вулиці Гагаріна. Припаркувавши автомобіль, ОСОБА_7 вийшов із-за керма та підійшов до Мерседесу сірого кольору з державним номером НОМЕР_18 , в якому перебував ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_5 вийшов із-за керма, привітавшись з ОСОБА_7 , відчинив багажник Мерседесу, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 роздивлялися коробку з вогнепальною зброєю (пістолетами) в багажнику Мерседеса.О 14:41 ОСОБА_7 дістав з багажника Мерседесу картонну коробку з вогнепальною зброєю (пістолетами) і разом з ОСОБА_5 підійшов до Джилі та поклав коробку в багажник Джилі.О 14:42 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були затримані співробітниками ЦСО «А» УСБУ в Запорізькій області.
- протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17.04.2020 року, згідно якого встановлені обставини зустрічі між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 11.04.2020 року та передання ОСОБА_7 коробки зі зброєю та боєприпасами, затримання ОСОБА_5 співробітниками УСБУ.
- ухвали слідчих суддів Запорізького апеляційного суду від 18.03.2020 року, якими надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_5 (строком 30 днів) та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 строком на 30 днів., спостереження за особою ОСОБА_5 з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних техзасобів для спостереження строком на 30 днів. (гриф секретності скасовано 03.06.2020)
-три протоколи за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.04.2020 року, згідно яких його складено за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з номеру мобільного телефону, який використовує ОСОБА_5 , ОСОБА_29 на підставі ухвал слідчих суддів Запорізького апеляційного суду від 18.03.2020, згідно яких зафіксовані розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з невідомими особами, ОСОБА_29 з невідомою особою. Додатком до протоколу є диски DVD-R, які досліджені безпосередньо у судовому засіданні.
Судом досліджені вище перелічені докази у судовому засіданні безпосередньо, оглянуто і досліджено аудіо-, відеодокази, допитані свідки сторони обвинувачення.
Також досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, з яких встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, згідно довідки сільського голови від 21.04.2020 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_32 та дитиною ОСОБА_33 , 2015 року проживають по АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, однак з його пояснень має місце роботи охоронцем.
Згідно з вимогами ч.ч. 2,4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Органи державної влади та їх посадові особи, в тому числі ті, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, за змістом ч. 2 ст. 19 Основного Закону зобов`язані діяти лише в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК України).
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом ( ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Нормами викладеними в ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 2 статті 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Кобець проти України», «Щербакова проти України», «Ушаков та Ушакова проти України», суд наголошував, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.
Оцінюючи згідно до вимог ст. 94 КПК України дослідженні в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підставами для повідомлення про підозру, складання обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України стали результати контролю за вчиненням злочину у вигляді проведення тричі оперативної закупівлі зброї та боєприпасів.
Судом досліджені вище перелічені докази у судовому засіданні безпосередньо, оглянуто і досліджено аудіо-, відеодокази, допитані свідки сторони обвинувачення і аналізуючи докази, представлені в обґрунтування версією звинувачення про доведеність вини ОСОБА_5 суд встановив наступне.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, не визнав та стверджував, що з боку працівників поліції щодо нього була наявна провокація, його спровокували працівники поліції та ОСОБА_7 ,.
Крім того, під час судового розгляду стороною захисту також було заявлено клопотання про визнання доказів, зібраних у провадженні недопустимими з підстав провокації з боку правоохоронних органів та ОСОБА_7 .
Розглядаючи вказане клопотання та перевіряючи доводи ОСОБА_5 щодо провокації та аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до вимог ст.9 КПК під час кримінального провадження прокурор, слідчий, працівник оперативного підрозділу правоохоронних органів зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України та вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому Кодексу.
Статтями 6, 8, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про злочини, що готуються, осіб, які готують вчинення злочину. У кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. Без заведення оперативно-розшукової справи проведення оперативно-розшукових заходів, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті, забороняється. При наявності достатніх підстав дозвіл на проведення оперативно-розшукової діяльності дає керівник відповідного оперативного підрозділу. Оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право проводити контрольовану поставку та контрольовану оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування фактів протиправних діянь. Проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупок здійснюється згідно з положеннями статті 271 КПК України у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, Служби безпеки України, погодженими з погодженими з Офісом Генерального прокурора та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України.
Відповідно до положень ч.3 ст.271 КПК під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати особу на вчинення цього злочину з метою подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному проваджені.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу («Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року).
При визначенні того, чи мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку із провокацією злочину, ЄСПЛ оцінює ситуацію на предмет:
1) наявності ознак підбурювання особи до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів (матеріальний аспект);
2) дотримання позитивних зобов`язань держави розглянути належним чином заяву особи про схиляння її до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів (процесуальний аспект).
На думку ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності для того підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особа до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: а) наявність підстав для проведення відповідних заходів - тобто конкретних і достатніх фактичних даних, що вказують на можливе вчинення особою злочину та б) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину - тут ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи "приєдналися" вони до злочину, який особа вже почала вчиняти без будь-якої участі з їхнього боку (див. рішення у справах "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 9 червня 1998 року, "Барк Хун проти Туреччини" від 15 грудня 2009 року, "Худобін проти Росії" від 26 жовтня 2006 року).
При вирішенні, чи було розслідування "по суті пасивним", ЄСПЛ розглядає причини проведення операції під прикриттям і поведінку органів влади, які проводять її. Зокрема, ЄСПЛ визначає, чи була об`єктивною підозра, що заявник брав участь у злочинній діяльності або був схильний до вчинення кримінального правопорушення.
Інший фактор, який необхідно брати до уваги, стосується того, чи змусили заявника вчинити розслідуваний злочин. Прояв ініціативи у встановленні контактів із особою за відсутності будь-яких об`єктивних підозр, що заявник брав участь у злочинній діяльності або виявляв схильність до вчинення кримінального правопорушення, повторення пропозиції, незважаючи на початкову відмову заявника, наполегливе підбурювання, підвищення ціни вище середньої і звернення до співчуття заявника було визнано ЄСПЛ, як поведінка, яку можна вважати примусом особи до вчинення даного злочину, незалежно від того, чи був відповідний агент співробітником органів правопорядку або приватною особою, яка діяла за вказівкою таких органів (див. рішення у справах "Баннікова проти Росії" від 4 листопада 2010 року, "Барк Хун проти Туреччини" від 15 грудня 2009 року, "Раманаускас проти Литви" від 5 лютого 2008 року, "Ваньян проти Росії" від 15 грудня 2005 року)
Європейський суд з прав людини також зазначає, що негласні операції мають проводитися пасивним шляхом за відсутності тиску на заявника для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливе спонукання, обіцянку фінансової вигоди або звернення до почуття жалю заявника.
Наведене вище дає підстави дійти висновку про те, що ЄСПЛ чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій. Тобто якщо вказані працівники, з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю, спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує «злочинця» до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого - виправдати. А в тому випадку, коли представники правоохоронних органів обмежились пасивним спостереженням за злочинною поведінкою особи і в ході проведення негласних слідчих дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, зібрані докази будуть відповідати усім критеріям належності, допустимості та достовірності.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 727/6661/15-к від 16 травня 2018 року, вказано, що відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв.
Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання. Тобто, будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що здатна бути перевіреною, а державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Так, положенням ч.4 ст.246 КПК закріплено, що виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
Стаття 251 КПК України встановлює, що постанова слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна містити: у тому числі: 4) початок, тривалість і мету негласної слідчої (розшукової) дії; 5) відомості про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію; 6) обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в інший спосіб; 7) вказівку на вид негласної слідчої (розшукової) дії, що проводиться.
Так, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та може проводитися, зокрема, у формі контрольованої та оперативної закупки.
Згідно із ч.7 ст. 271 КПК України рішення про проведення контролю за вчиненням злочину приймає прокурор. Аналогічне положення міститься у п.2.3 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 р. (далі - Інструкція), згідно якого виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ст. 271 КПК України). Крім цього, п.п.1.12.3 Інструкції передбачає, що оперативна закупка полягає в імітації придбання або отримання, у тому числі безоплатного, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності товару, обіг якого обмежений чи заборонений чинним законодавством, з метою викриття і документування факту вчинення злочину та особи, яка його вчинила.
Згідно ч.7 ст.271 КПК прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених ст.251 цього Кодексу, зобов`язаний: 1) викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину; 2) зазначити про застосування спеціальних імітаційних засобів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що негласні слідчі (розшукові) дії у виді контрольованої (оперативної) закупки у даному провадженні були проведені на підставі постанов прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 від 30.01.2019, 14.05.2019, 16.03.2020р.
Проте в порушення вимог ч.7 ст.271 КПК прокурор в своїх постановах не обґрунтував і не зазначив обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування обвинуваченого ОСОБА_5 на вчинення злочину.
Судом встановлено, що у матеріалах кримінальної справи усі три епізоди злочинів за ч.1 ст. 263 КК України щодо збуту зброї та патронів оформленні матеріалами контролю за вчиненням злочину у формі оперативних закупок, які тричі здійснювалися ОСОБА_7 , який у цьому провадженні є свідком.
Оцінюючи покази ОСОБА_7 , суд приходе до такого. Перш за все, суд констатує що покази свідка ОСОБА_7 не є послідовними, суттєво протирічать матеріалам процесуальних документів, у тому числі в частині зафіксованих дат, процедури видачі грошових коштів, що само по собі породжує сумніви. В той же час, наведені вище обставини повідомлення цим свідком відомостей під час цього кримінального провадження доводять, що він змінює свої покази в залежності від обставин кримінального провадження з тим, щоб органи досудового розслідування могли отримати, як на їх думку, більш переконливі докази винуватості ОСОБА_5 . Таке перешкоджає суду прийти до висновку про те, що цей свідок є цілком не зацікавленим у результатах цього кримінального провадження. Більше того, теза про зацікавленість цього свідка підтверджується й тим, що оцінка правомірності дій самого ОСОБА_7 відносно обвинуваченого безпосередньо залежить від результатів цього кримінального провадження.
В судовому засіданні 09.06.2021 року свідок ОСОБА_7 пояснив, що після того, як йому стало відомо, що ОСОБА_5 збуває перероблені пістолети, звернувся до УСБУ в Запорізькій області, незважаючи на те, що злочини зазначеної категорії підслідні органам національної поліції. Під час взаємодії з правоохоронними органами, ним за участі слідчого національної поліції та оперуповноваженого УСБУ було вирішено провести три закупівлі зброї і тільки після того затримати ОСОБА_5 .
Водночас, ОСОБА_7 , саме перед спілкуванням із ОСОБА_5 , а саме 01.06.2018 року було засуджено Комунарським районним судом м. Запоріжжя за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі із застосуванням іспитового терміну (ст.75 КК України) (справа 333/2158/18), а в провадженні органу досудового розслідування перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , оперативний супровід по якому здійснювали саме співробітники УСБУ в Запорізькій області, і вже на час розгляду цієї справи у кримінальному провадженні (справа 333/2158/18) 17.03.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок, яким визнано ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.200 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового терміну (ст.75 КК України) (справа № 335/6272/18). Зазначені відомості є відкритими для ознайомлення та містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень(
Більш того, як пояснював у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 момент коли необхідно проводити закупку, йому називали саме співробітники УСБУ, вони телефонували йому та запрошували прибути до УСБУ, всі дії узгоджувалися ним з працівниками УСБУ, що свідчить про його нестійку правову свідомість та про його опосередковану залежність від вказівок працівників правоохоронних органів. Зазначені обставини ставлять під сумнів добровільність його згоди на участь у проведенні оперативних закупок і можливість цього свідка вірно усвідомлювати, а також вільно та об`єктивно відтворювати фактичні обставини провадження.Всі зазначені обставини свідчать про взаємодію свідка із правоохоронцями під час його процесуальної залежності від правоохоронних органів, тобто про зацікавленість свідка та провокацію з боку ОСОБА_7 та співробітників правоохоронних органів.
Що стосується інших свідків, допитаних під час судового розгляду, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були понятими при проведенні процесуальних дій, то жоден з них, не підтвердив факту скоєння обвинуваченим будь-яких протиправних дій.
Покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд вважає неналежними доказами, оскільки вони ні прямо ні опосередковано не підтверджують обставин, що підлягають встановленню обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , та інших обставин, які б мали значення для кримінального провадження. Показання цих свідків по своїй суті є показаннями про обставини проведення процесуальних дій в ході досудового розслідування працівниками правоохоронних органів.
Тим більше, обидва свідка дали суперечливі покази щодо обставин огляду та видачі грошових коштів, які не узгоджуються із даними процесуальних документів.
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в сукупності з іншими доказами, суд приходить до висновку, що вони не є також і достовірними, оскільки останні не змогли деталізувати події злочину, є суперечливими між собою, не узгоджуються як з іншими наданими прокурором доказами, зокрема, свідок ОСОБА_8 , пояснив, що був присутнім при видачі громадянину ОСОБА_7 грошей для проведення закупки та при видачі останнім пістолетів. Видача грошей проходила в один день, а видача пістолетів в інші дні, що суперечить даним зазначеним в протоколах процесуальних дій. Після видачі грошей ОСОБА_7 правоохоронцями не оглядався, і не відомо чи були в нього інші гроші чи предмети, якихось спецзасобів в його присутності ОСОБА_7 не видавались. ОСОБА_9 , також підтвердив, що був присутнім лише двічі при видачі грошей правоохоронцями ОСОБА_7 , який після отримання грошей, не оглядався і технічні засоби якому не видавались. І одного разу був присутнім в кабінеті слідчого в Дніпровському ВП, де оперуповноважений на ім`я ОСОБА_15 , дістав або із шафи, або із сейфу пістолет в кейсі з набоями і передав ОСОБА_7 , який відчинив кейс, оглянув та пояснив, що саме для закупівлі цього йому і видавались гроші. Він не був присутнім, коли ОСОБА_7 правоохоронці видали 40 700 гривень, а у протоколі стоїть підпис лише схожий на його.
Отже, викладені протиріччя та суперечності у показаннях свідків, які не усунуті стороною обвинувачення, викликають обґрунтований сумнів у їх достовірності, а тому суд їх оцінює критично, не може покласти їх в основу вироку за відсутності достатньої сукупності інших належних та допустимих доказів.
Варто уваги і ті обставини, що усі ці свідки, допитані в судовому засіданні повідомили, що вони брали участь в якості понятих в цьому провадженні, кожного наступного разу їх викликав телефоном слідчий УСБУ, який під час першого огляду грошових коштів повідомив про необхідність проведення трьох оперативних закупок.
Зважаючи на те, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду провадження не встановлено фактів збуту ОСОБА_5 зброї або боєприпасів іншим особам, крім закупного, і таке обвинувачення йому не пред`являлось, тому суд, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини по справі «Костовський проти Нідерландів» від 20 листопада 1989 року, приходить до висновку, що по даному провадженню обвинувачення ґрунтується на показаннях особи, які суд оцінює критично і які свідчать, що прояв ініціативи у встановленні контактів із ОСОБА_5 за відсутності будь-яких об`єктивних підозр, що останній брав участь у злочинній діяльності виходив саме від ОСОБА_7 .
Як встановлено, саме свідок ОСОБА_7 проявляв ініціативу, маючи при цьому особисту зацікавленість, тобто прихований мотив, пов`язаний із іншим кримінальним провадженням відносно нього, яке розслідувалося співробітниками УСБУ і під час вчинення закупок перебувало на розгляді в суді, про що також містяться відомості у протоколі за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи від 25.03.2019 року в якому під час розмови на побутові теми ОСОБА_7 питає у ОСОБА_34 (мова оригіналу: : «Та я хотел перетереть. У тебя там ничего посерьезнее нет? У меня темка есть сейчас подзаработать немножко.».,».. Ну он говорит, мне что-то надо автоматическое…» Говорит, может граната. Ну все через меня, чтоб ты там нигде не это самое…». «Ты подумай. Там может..».
ОСОБА_5 раніше злочинів, пов`язаних з незаконним обігом зброї не вчиняв. Будь-яких інших осіб, окрім ОСОБА_7 , яким би ОСОБА_5 збув зброю не встановлено. Відсутні докази того, що ОСОБА_5 до внесення відомостей в ЄРДР здійснював збут зброї або боєприпасів.
Водночас, крім рапорта оперуповноваженого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 від 01.10.2018 року, який, до того ж, особисто брав участь майже у всіх подальших процесуальних діях в цьому провадженні (протоколи НСРД), відсутні будь-які докази по перевірці вказаних ними фактів. Отже, стверджувати про те, що правоохоронні органи на початок таємної операції володіли конкретними, об`єктивними та перевіреними доказами, які свідчать про початкові кроки для вчинення дій, які складають злочин, а також те, що злочинні дії були вже вчинені під час втручання поліції підстав немає, а прокурором в ході публічного судового розгляду не надано, як і не надано доказів того, що в ході підготовки до проведення контролю за вчиненням злочину не мало місце підбурювання особи, тобто провокації, як про це зазначено у ч.3 ст.271 КПК України.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про порушення оперативно-розшукової справи, її номер та строки проведення таких дій щодо особи ОСОБА_5 немає, а проте оперативно-розшукова справа згідно ЗУ «Про оперативну розшукову діяльність» не може бути витребувана судом, а отже доводи ОСОБА_5 щодо незаконності проведення оперативних закупівель та провокацію злочину не можуть бути належним чином перевірені, а отже усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_5 в силу ст. 62 Конституції України слід тлумачити на його користь.
Отже, стороною обвинувачення не надано суду доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для проведення оперативної закупівлі зброї та боєприпасів у ОСОБА_5 хоча зобов`язана це зробити. Однак, прокурором не надано суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування підозри ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ст.263 КК України, що слугувало підставою внесення відомостей до ЄРДР, якою обґрунтовується законність призначення оперативних закупок.
Отже, обвинувачення не довело суду, що у органу досудового слідства біли підстави ініціювати проведення щодо ОСОБА_5 таких негласних слідчих (розшукових) дій, як контроль за вчиненням злочину, в матеріалах провадження наявні лише дані про здійснення контролю за вчиненням злочину після ініціювання контролю за вчиненням злочину.
В світлі рішень ЄСПЛ відсутність провокації має підтверджуватись наявністю обґрунтованої підозри в злочинній діяльності для організації негласної операції.
Крім того, суд звертає увагу на те, що органами досудового розслідування в даному випадку достовірно не доведені обставини щодо придбання або переробки вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_5 .
З урахуванням встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження та досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку про те, що у діях свідка ОСОБА_7 має місце підбурювання обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, оскільки правоохоронний орган спеціально залучив вказаного свідка для проведення негласних оперативно-розшукових заходів, надав спеціальні засоби прихованого аудіо-, відеофіксування подій, без оформлення цього документально, передавав грошові кошти для передачі їх як оплати обвинуваченому ОСОБА_5 .
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.04.2020 по справі №164/104/18, згідно яких у разі виявлення за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення.
З моменту, коли сторона захисту почала стверджувати про існування провокації злочину, обов`язок доказування відсутності підбурювання лежить на стороні обвинувачення.
Судом також враховується і ті обставини, що отримавши інформацію про причетність ОСОБА_5 до збуту вогнепальної зброї працівники поліції не зупинившись на проведенні однієї оперативної закупки, 25.03.2019 року, здійснили ще декілька закупок, за участю одного й того ж самого закупного ОСОБА_7 зі значним проміжком часу між закупками 4 місяці та 9 місяців (03.07.2019, 11.04.2020), фактично з моменту проведення першої закупки 25.03.2019 по проведення останньої закупки 11.04.2020 року пройшло більше одного року, інших даних щодо наміру ОСОБА_5 збути вогнепальну зброю або припаси будь- кому окрім ОСОБА_7 протягом цього строку (НСРД тривало з 24.01.2019 року по 18.04.2020р), не здобуто, при цьому виходячи з протоколів аудіо -, відеоконтролю за особою, із записами цієї процесуальної дії, ОСОБА_7 (закупним) вживалися активні дії до підбурювання ОСОБА_5 до вчинення злочинів, що у сукупності з іншими доказами, на думку суду, свідчить про провокацію вчинення злочинів, яких ОСОБА_5 не мав наміру вчиняти.
Крім того, суд також приймає до уваги в цій частині, що у справі відсутні дані про те, що ОСОБА_5 займався збутом вогнепальної зброї або бойових припасів іншим особам, крім ОСОБА_7 , що не може не викликати сумнівів у відсутності ознак провокування. Інших випадків збуту ОСОБА_5 вогнепальної зброї та боєприпасів та відомостей про їх збут іншим особам, в матеріалах кримінального провадження не має, тобто матеріали не містять доказів збуту вогнепальної зброї іншим особам та опосередковано вказують на можливість провокації злочину, що є неприпустимим.
Також із долучених протоколів про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відповідно до якого ОСОБА_5 спілкувався з іншими особами, суд зазначає, що ці бесіди носять розмитий характер і дані протоколи не є доказом збуту боєприпасів або зброї іншим особам.
Відсутність у справі даних про збут іншим особам, крім закупного, є достатньою підставою для підозри у провокації злочину. Дійшовши такого висновку суд враховує позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 31 жовтня 2019 року у справі № 321/954/14-к, провадження № 51-4533км19.
Суд також встановив, що органом досудового розслідування після внесення до ЄРДР даних щодо зберігання мешканцем Дніпровського району вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, були отримані в Запорізькому апеляційному суді відповідні дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких ніяких об`єктивних доказів того, що вказана особа систематично займалась збутом зброї або боєприпасів здобуто не було, а виявлено у подальшому три випадки збуту одній і тій же особі ОСОБА_7 , на прохання цієї особи та за активної участі та під контролем правоохоронців і за відсутності будь-яких даних про збут обвинуваченим ОСОБА_5 вогнепальної зброї або боєприпасів в минулому.
Крім того, про провокаційні дії з боку працівників правоохоронних органів щодо ОСОБА_5 свідчить той факт, що провівши 25.03.2019 року контроль за вчиненням злочину з використанням аудіо- відеоконтролю за особою за участю ОСОБА_7 , правоохоронні органи не провели заходів на припинення такої діяльності обвинуваченого, а навпаки, продовжили свої провокаційні дії за участі того ж самого ОСОБА_7 двічі з проміжком часу у чотири місяці після першої закупки та майже дев`ять місяців після другої закупки, при цьому збільшуючи обсяги збутого майна, тобто не обмежились пасивним розслідуванням, а продовжили підбурювати ОСОБА_5 . При цьому, необхідності для проведення трьох оперативних закупок у органів досудового розслідування не було, останні зобов`язані були одразу ж після першої такої закупки затримати ОСОБА_5 .
На переконання суду така діяльність органу досудового слідства не сприяла попередженню та виявленню злочинної діяльності, а навпаки стала передумовою вчинення свідомої та бажаної провокації (підбурення та схиляння) особи до вчинення злочину.
Тому небезпідставними є твердження про провокацію правоохоронних органів щодо вчинення цих злочинів, стороною обвинувачення це не спростовано. При цьому будь-які об`єктивні дані, які б спростовували такі показання обвинуваченого ОСОБА_5 та поза усяким розумним сумнівом свідчили про те, що він вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Показання ОСОБА_7 щодо того, що він звернувся до УСБУ про порушення кримінального провадження, повідомивши, що ОСОБА_5 збуває вогнепальну зброю є неспроможними, оскільки підставою для внесення відомостей в ЄРДР став лист заступника начальник УСБУ в Запорізькій області від 09.10.2018 за № 59/5/3-1520нт щодо можливого факту зберігання вогнепальної зброї, а також боєприпасів до неї. Також, ОСОБА_7 згідно реєстру матеріалів досудового розслідування було допитано лише 09.03.2019 року, тобто через 5 місяців після внесення відомостей до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним збуту підтверджується лише показами особи, яка під керівництвом працівників правоохоронних органів здійснила у обвинуваченого закупівлю зброї та боєприпасів тричі, а поняті особисто не бачили моменту передачі зброї та боєприпасів.
В даному випадку і перша, і наступні закупки проведені на прохання ОСОБА_7 особи, за активної участі та контролем правоохоронців і за відсутності будь-яких даних про збут обвинуваченим вогнепальної зброї та боєприпасів іншим особам.
Зважаючи на вищевикладене, аналізуючи обставини даного кримінального провадження суд вважає, що у даному випадку мало місце провокація злочину з боку працівників правоохоронного органу, оскільки під час здійснення оперативних заходів органи досудового розслідування не проявили необхідної пасивності при проведенні негласних слідчих розшукових дій і стосовно ОСОБА_5 допущено підбурювання (спонукання) і як наслідок, провокація з боку ОСОБА_7 , який діяв за вказівками працівників правоохоронних органів, з метою його подальшого викриття, шляхом здійснення активних дій.
З урахуванням наведеного, а також критеріїв, визначених Європейським судом з прав людини, суд, перевіривши обставини, що впливають на допустимість доказів, покладених в основу обвинувачення, приходить до переконання, що дії оперативних працівників щодо здійснення оперативних закупок, 25.03.2019,03.07.2019,11.04.2020 мають ознаки провокації злочину, мало місце підбурювання до кримінального правопорушення влаштованого правоохоронним органом, з метою подальшого фіксування та викриття кримінального злочину, що виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_5 , тому суд вважає недопустимим притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності в аспекті практики Європейського суду з прав людини.
Докази, отриманні шляхом провокації є порушенням п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому не можуть бути використані у справі.
В суді сторона обвинувачення не намагалася спростувати доводи захисту про провокації, а лише говорила, що вони є необґрунтованими.
Таким чином, докази, отриманні шляхом провокації не можуть бути використані у судочинстві, оскільки це є порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через порушення принципу справедливості.
З огляду на наведені обставини, здобуті докази у цьому провадженні визнаються судом у відповідності до ст. 89 КПК України недопустимими доказами, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Окрім вищенаведених підстав для визнання усіх доказів недопустимими, судом також встановлені інші грубі порушення процесуального закону, які додатково свідчать про порушення належної правової процедури та недопустимість зібраних у справі доказів.
Так, ст. 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно до ч.ч. 1-3 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Виходячи з п.п. 8 п. 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року, відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.
Частиною 3 статті 252 КПК України визначено, що протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КПК України, якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.
Пунктами 4.3.1., 4.3.2. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 р., визначено, що якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується в даному кримінальному провадженні, слідчим або уповноваженим оперативним підрозділом невідкладно складається протокол, що не пізніше 24 годин з моменту виявлення ознак зазначеного кримінального правопорушення надається прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва; прокурор досліджує отриману інформацію, визначену в п. 4.3.1 і в разі підтвердження даних про виявлення ознак кримінального правопорушення, яке не розслідується в даному кримінальному провадженні, узгодивши це питання з керівником прокуратури, складає відповідне клопотання і вносить його на розгляд слідчому судді.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу за ч. 1 ст. 263 КК України.
Збут вогнепальної зброї та бойових припасів вважається закінченим злочином з моменту передачі цих предметів від розповсюджувача до набувача.
Так, у даному кримінальному провадженні обвинувачення пред`явлено за ч.1 ст.263 КК України за епізодами збуту зброї та боєприпасів від 25.03.2019, 03.07.2019, 11.04.2020 р.
Згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 15.07.2019 в діях ОСОБА_35 були виявлені ознаки кримінального правопорушення.
Отже, вказані обставини відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 214 КПК України зобов`язували слідчого або прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після виявлення цих обставин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань окремі відомості щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення і лише після цього розпочати розслідування.
Водночас, дані про вчинення кримінального правопорушення 03.07.2019 було внесено до ЄРДР, згідно до наданого прокурором витягу лише 13.04.2020 року, тобто через дев`ять місяців (номера нового кримінального провадження у витягу не вказано), коли по розслідуванню вказаного правопорушення було здійснено ряд слідчих (процесуальних) дій, що свідчить про те, що досудове розслідування за фактом незаконного носіння, зберігання, придбання та збуту ОСОБА_5 03.07.2019 вогнепальної зброї та бойових припасів було розпочато без внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому, на думку суду, до обвинуваченого була застосована неналежна правова процедура, що додатково свідчить про те, що докази, покладені в основу обвинувачення ОСОБА_5 у тому числі і носії інформації - DVD-R диски, отримано з порушенням встановленої процесуальної процедури та про їх недопустимість.
Аналогічно і за епізодом незаконного носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї та боєприпасів від 25.03.2019 року, постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 30.01.2019 року призначено проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_5 , у період часу з 01.02.2019 по 01.04.2019 року включно.
Згідно до постанови прокурора від 30.01.2019 року, про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину прокурор встановив, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , який мешкає : АДРЕСА_5 та займається незаконним переробленням на вогнепальну зброю стартових пістолетів турецького виробництва та їх збутом.
Згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.03.2019 року, в діях ОСОБА_35 були виявлені ознаки кримінального правопорушення.
Отже, вказані обставини відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 214 КПК України зобов`язували слідчого або прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після виявлення цих обставин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань окремі відомості щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення і лише після цього розпочати розслідування.
Однак, в порушення вимог ч.ч. 1-3 ст. 214 КПК України, п. 2.8 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, п. 4.3.1., 4.3.2. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, після виявлення цих обставин відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань своєчасно внесені не були, але досудове розслідування за цими подіями розпочато.
За таких обставин, суд доходить висновку, що здійснення розслідування за епізодами незаконного носіння, зберігання, придбання та збуту ОСОБА_5 25.03.2019 року, 03.07.2019 року, без внесення (своєчасного внесення) відповідних даних до ЄРДР, є незаконним, а тому отримані під час розслідування цих епізодів докази є недопустимими.
Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі № 333/7457/16-к.
Судом також враховуються і ті обставини, що за двома епізодами збуту 03.07.2019 та 11.04.2020 року органом досудового розслідування внесено окремі відомості про вчинені кримінальні правопорушення, тоді як за епізодом від 25.03.2019 року дані про цей епізод злочину внесено не було, а розслідування згідно даних ЄРДР тривало у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України від 10.10.2018 року щодо зберігання зброї та боєприпасів відносно невизначеного мешканця Дніпровського району м.Запоріжжя, при тому, що з самого початку досудового розслідування органи досудового розслідування володіли інформацією, що ОСОБА_5 мешкає у Вознесенівському районі м.Запоріжжя.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження, на час пред`явлення ОСОБА_5 підозри та звернення до слідчого судді із клопотаннями про проведення обшуків органи досудового розслідування вже здійснили дві оперативні закупки у ОСОБА_5 у зв`язку з чим, були обізнані про наявність обставин, що свідчили про ознаки кримінального правопорушення.
Отже, вказані обставини свідчать про те, що здійснені за вказаним епізодом слідчі (процесуальні) дії проведено незаконно.
Однак, всупереч вимогам п.5,6,7 ч. ст.251, ч. 1ст. 271 КПК України в цих постановах не наведено підстав для проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_5 , відомості про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію; 6) обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в інший спосіб;7) вказівку на вид негласної слідчої (розшукової) дії, що проводиться.
Тим більше, згідно вказаних постанов прокурора від 30.01.2019, 14.05.2019 з передбачених ст.271 КПК України форм контролю за вчиненням злочину, як то, контрольована поставка; контрольована та оперативна закупка; спеціальний слідчий експеримент; імітування обстановки злочину у постанові не зазначена жодна, лише вказано про проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину, вказівка на форму негласної слідчої дії, що проводиться у порушення вимог п.7 ч.1 ст.251 КПК України не зазначена.
Главою 20 КПК України визначено вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій.
Частиною 4 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Частиною 2 ст. 40 КПК України встановлено, що слідчий вправі доручити проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Згідно ч. 1 ст.41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.
Порядок надання доручень на проведення негласної слідчої (розшукової) дії встановлюється Інструкцією «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», затвердженої спільним наказом N 114/1042/516/1199/936/1687/5/ від 16.11.2012 року.
Так, згідно п. 3.3. Інструкції слідчий, прокурор надсилає доручення керівнику органу, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення і у складі якого знаходяться орган розслідування та/або оперативні підрозділи, уповноважені на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (ст. 246 КПК України). До доручення слідчого, прокурора додається ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії чи постанова слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії (п. 3.4.Інструкції).
Доручення повинно бути мотивованим, містити інформацію, яка необхідна для його виконання, чітко поставлене завдання, що підлягає вирішенню, строки його виконання, визначати конкретного прокурора, якому слід направляти матеріали в порядку, передбаченому ст. 252 КПК України (п. 3.4.2.Інструкції).
Суб`єктами, уповноваженими на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, згідно п. 1.7. Інструкції, являються: слідчі органів прокуратури (на час дії п. 1 розділу XI «Перехідних положень» КПК України), органів внутрішніх справ, органів безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань (з дня початку його діяльності), а також уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної пенітенціарної служби України, органів Державної прикордонної служби України, органів Державної митної служби України, які проводять негласні слідчі (розшукові) дії за письмовим дорученням слідчого, прокурора, що здійснює нагляд за додержанням законів слідчими під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва.
У кримінальному провадженні під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітники (працівники) уповноваженого оперативного підрозділу не мають права здійснювати процесуальні дії за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора (п. 1.8.Інструкції).Процесуальними документами щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій є постанови, клопотання, доручення, протоколи уповноваженого співробітника (працівника) оперативного підрозділу, слідчого, прокурора, а також ухвали слідчого судді ( п. 1.9 Інструкції).
Конкретний виконавець щодо складання протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії визначається керівником уповноваженого оперативного підрозділу, який проводив такі дії на підставі доручення слідчого, прокурора. (п. 4.5 Інструкції).
Згідно протоколів про результати контролю за вчиненням злочину від 25.03.2019,15.07.2019,17.04.2020 контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки 25.03.2019,03.07.2019,11.04.2020, огляд ідентифікація та вручення грошових коштів 26.02.2019, 03.06.2019, 03.04.2020, огляд предмету 25.03.2019, 03.06.2019, 03.07.2019, проводився за участі осіб, які є працівниками оперативних підрозділів, які не відносяться, згідно п. 25 ч.1 ст. 3 КПК України до учасників кримінального провадження, а саме, оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 , ОСОБА_36 , а письмове доручення слідчого, прокурора на їх залучення до відповідних слідчих дій та негласних слідчих (розшукових) дій, як того вимагає ст.ст. 40, 41 КПК України, органами обвинувачення суду не надано.
При цьому, згідно наданих до матеріалів справи доручень прокурора в порядку ст. 41 КПК України на проведення негласних слідчих(розшукових) дій від 15.05.2019,01.02.2019,20.03.2020 року, які прокурор долучив після зняття грифу секретності та відкриття стороні захисту під час судового розгляду до матеріалів провадження, прокурор ОСОБА_3 , доручив співробітникам УСБУ в Запорізькій області проведення конкретної негласної слідчої розшукової дії: аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_5 .
Вказані доручення не містять даних щодо доручення співробітникам УСБУ проведення такої негласної слідчої дії як контроль за вчиненням злочину, у тому числі вручення грошових коштів, огляд предметів та інші слідчі дії у вказаному провадженні. В матеріалах кримінального провадження таких письмових доручень в порядку ст. 41 КПК України немає, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування такі доручення відсутні.
В матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які письмові доручення слідчого та/або прокурора уповноваженим оперативним підрозділам управління служби безпеки України на проведення вищезазначених слідчих дій та негласних слідчих(розшукових) дій в порядку ст.40,41 КПК України, яке було б відкрито та надано стороні обвинувачених для ознайомлення в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, та яке б надавалось суду, а тому суд констатує, що вказані слідчі дії проведені неуповноваженими на те особами, що також, поряд з іншими зазначеними підставами, виключає можливість використання протоколів та результатів проведення НСРД та інших слідчих дій в якості допустимих доказів.
Таким чином, суд вважає, що негласна слідча(розшукова) дія - контроль за вчиненням злочину була проведена із грубим порушенням діючого процесуального законодавства і вказані протоколи отримані не в порядку передбаченому КПК України, неуповноваженим органом, а тому усі докази, які були отримані під час її проведення суд визнає недопустимими доказами, а саме: протокол огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 25.03.2019,15.07.2019,17.04.2020, протокол контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки 25.03.2019,03.07.2019,11.04.2020, огляд ідентифікація та вручення грошових коштів 25.02.2019, 03.06.2019, 03.04.2020, огляд предмету 25.03.2019, 03.06.2019, 03.07.2019.
При цих обставинах судом також враховується також і те, що майже усі слідчі дії у цьому провадженні проведені оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 , який, як встановлено вище на вчинення слідчих дій та негласних розшукових дій уповноважений в порядку ст. 40,41 КПК України не був, а проте і підставою для внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні був саме рапорт оперуповноваженого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 , що у свою чергу додатково свідчить про провокацію злочину.
Що стосується доводів захисника про те, що порушено територіальну підслідність у кримінальному провадженні, які викладені у письмовому клопотанні про визнання доказів недопустимими, то суд встановив таке
Так, відповідно ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення злочину, а згідно ч. 2 цієї норми закону, якщо із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про злочин, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.
Таким чином, кримінальний процесуальний закон містить чітке правило, яким визначено місце проведення досудового розслідування (територіальна підслідність). У тому ж випадку, коли в ході слідства буде встановлено, що розслідування злочину повинно здійснюватися іншим (уповноваженим) органом, рішення про визначення іншої підслідності приймає прокурор. Однак, вказане повноваження прокурора не є абстрактним і, насамперед повинне реалізовуватися виходячи із об`єктивних чинників, які впливають на прийняття такого процесуального рішення та фактичних обставин справи, з дотриманням принципів законності та розумних строків, а не залежати виключно від внутрішнього переконання прокурора, що, в такому випадку, ймовірно, суперечитиме принципу правової визначеності, який є невід`ємною та органічною складовою принципу верховенства права.
Відповідно до ч. 5 даної статті у разі виникнення спорів про підслідність вони вирішуються керівником органу прокуратури вищого рівня.
З наведеного випливає, що прокурор має право визначити територіальну підслідність після того, як одержить від слідчого повідомлення про початок досудового розслідування, доручивши іншому слідчому здійснити провадження за кримінальним правопорушенням. Отже, повноваження щодо визначення підслідності належать виключно до компетенції прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, який своєю постановою визначає підслідність злочину.
Згідно ч.6 ст. 218 КПК України, слідчий, прокурор має право провадити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, або своєю постановою доручити їх проведення такому органу досудового розслідування, який зобов`язаний її виконати.
Зі змісту норм розділу ІІІ КПК України про початок досудового розслідування кримінальних правопорушень, які слідчому не підслідні, останній повідомляє прокурору у повідомленні про початок досудового розслідування. Ознайомившись зі змістом повідомлення та виявивши факт розслідування слідчим кримінального правопорушення, що не віднесено до його підслідності, прокурор має винести постанову про визначення територіальної підслідності, в якій відобразити відомості про обставини кримінального провадження; орган досудового розслідування, якому, відповідно до ст. 216 КПК України, підслідне розслідування цього кримінального правопорушення; місце проведення досудового розслідування та слідчий підрозділ, уповноважений здійснити кримінальне провадження. Відомості, зазначені в постанові прокурора про визначення територіальної підслідності, вносяться до ЄРДР. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме, обов`язок визначення місця проведення досудового розслідування покладається на прокурора. У зв`язку з цим слідчий повинен внести відомості до ЄРДР і відразу направити прокурору повідомлення про початок досудового розслідування, у якому зазначити відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК. Одержавши дане повідомлення, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення даного досудового розслідування, визначає слідчий орган та місце його проведення. При цьому він повинен ураховувати місце виявлення ознак кримінального правопорушення, місце перебування підозрюваного чи більшості свідків, місце закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків. У разі виникнення спорів про підслідність вони вирішуються керівником органу прокуратури вищого рівня (ч. 5 ст. 218 КПК). Прокурор має право визначити територіальну підслідність після того, як одержить від слідчого повідомлення про початок досудового розслідування, доручивши іншому слідчому здійснити провадження за кримінальним правопорушенням. Якщо слідчий, визначений прокурором, не згоден із його рішенням, він має право оскаржити його у порядку, передбаченому § 3 гл. 26 КПК (статті 311-313 КПК). Так, скарга слідчого на постанову прокурора про визначення підслідності повинна подаватись у письмовій формі не пізніше трьох днів з моменту її винесення (ч. 1 ст. 312 КПК) до прокуратури вищого рівня (ч. 2 ст. 312 КПК).
За змістом ч.6 ст. 218 КПК України передбачено право слідчого, прокурора провадити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, у межах її адміністративно-територіальних меж, а також керуючись правилами предметної та персональної підслідності. Слідчий, прокурор може доручити проведення процесуальних дій іншому органу досудового розслідування, якщо вважає, що це не зашкодить всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження. Для цього слідчий або прокурор виносить постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, у якій зазначає відомості про: обставини, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, у тому числі: причини, з яких виникла необхідність у проведенні низки слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування; у резолютивній частині визначається орган досудового розслідування, якому доручається провести слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії, із зазначенням обставин, що підлягають встановленню (перелік питань, які необхідно з`ясувати), а також указується строк виконання доручення. За невиконання постанови прокурора, слідчого відповідна посадова особа органу досудового розслідування притягається до встановленої законом відповідальності.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючими ознаками яких являється носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Збут зброї та боєприпасів вважається закінченим складом злочину з моменту передачі предмету злочину до набувача (покупця).
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що усі закінчені склади злочинів за ч.1 ст.263 КК України, зокрема збут, вчинення яких інкриміновано ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , який знаходиться під територіальною юрисдикцією Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (на час розслідування) та Запорізької місцевої прокуратури № 2(на час розслідування).
Згідно обвинувального акту місце зберігання, придбання зброї та боєприпасів є невстановленим, а згідно ч.2 ст.218 КПК України якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.
Внесення відомостей до ЄРДР та подальше досудове розслідування, а також обвинувальний акт у даному провадженні здійснено слідчими СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області під процесуальним керівництвом прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3, юрисдикція яких не поширюється на територію Вознесенівського району м. Запоріжжя.
Як зазначено вище, після внесення відомостей про злочин до ЄРДР, жодних об`єктивних (реальних) даних, які б свідчили про те, що злочин вчиняється (чи буде вчинятися) на території саме Дніпровського району в матеріалах кримінального провадження немає. Єдиний документ, який містив інформацію про місце вчинення злочину це рапорт співробітника СБУ, у якому вказано Дніпровський район м.Запоріжжя.
Незважаючи на викладене, а також те, що можлива особа, причетна до вчинення злочину, знаходилася та проживала в Вознесенівському районі, як і самі події відбувалися у цьому ж районі, досудове розслідування було доручено здійснювати СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Не було встановлено жодних даних про вчинення злочину на території Дніпровського району також і в послідуючому, а саме, в ході проведення значної кількості НСРД.
Навіть після настання події злочинів тричі (25.03.2019, 03.07.2019, 11.04.2020 року), рішення про визначення підслідності відповідно до вимог ст. ст. 216, 218 КПК України прокурором не приймалося, кримінальне провадження для проведення досудового розслідування уповноваженому органу досудового розслідування не скеровувалося.
Лише 13.04.2020 року після вчинення третьої закупки на території Вознесенівського району, у постанові про об`єднання кримінальних проваджень прокурор визначив підслідність провадження органу досудового розслідування, при цьому органу, під юрисдикцією якого не перебуває місце вчинення кримінального правопорушення- СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
З огляду на вимоги процесуального закону,слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області встановивши, що можливе кримінальне правопорушення вчинене за межами компетенції слідчого органу повинен був звернутися до прокуратури Запорізької області (на час розслідування)для визначення підслідності.
Указані обставини свідчать про штучне створення підстав для здійснення досудового розслідування СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, під юрисдикцією якого місце вчинення кримінального правопорушення не знаходиться, і органи досудового розслідування достовірно знаючи, що всі події по даному кримінальному провадженню вчиняються на території іншого району м.Запоріжжя Вознесенівського не вчиняють жодних дій спрямованих на зміну підслідності, продовжуючи досудове розслідування та складаючи обвинувальний акт, тому суд дійшов висновку про порушення територіальної підслідності, що опосередковано підтверджує доводи захисту про наявність ознак провокації з боку органів досудового розслідування .
Посилання прокурора на Положення про Дніпровський відділ поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, затверджене Наказом ГУНП в Запорізькій області 28.08.2019 року № 1056, є недоречним, оскільки в Положенні зазначеному ВП надано право лише координування та контролю діяльності всіх підпорядкованих відділень поліції. Зазначене свідчить про те, що Дніпровському ВП не надано права проведення досудового розслідування кримінальних правопорушень, скоєних в інших районах міста.
Крім вищеозначених грубих процесуальних порушень, недопустимості зібраних доказів та встановлення факту провокації злочинів, суд вважає за необхідне зазначити такі обставини,
Одним із видів негласних слідчих (розшукових) дій згідно зі ст. 271 КПК України є контроль за вчиненням злочину, який може проводитись у формі контрольованої та оперативної закупки.
Разом із тим, для використання результатів указаних дій як доказів має бути дотримано визначеної процесуальним законом процедури.
Встановлено, що контроль за вчиненням злочину закінчувався фактичним затриманням 11.04.2020 року ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , тобто відкритим фіксуванням.
Однак всупереч вимогам ч. 4 ст. 271 КПК, протокол про результати контролю за вчиненням злочину був складений не негайно у присутності ОСОБА_5 , а 17 квітня 2020 року в приміщенні УСБУ в Запорізькій області, всупереч указаним нормам закону складений таємно, що призвело до порушення форми кримінального процесу як основної гарантії принципу законності, оскільки затримана особа не мали можливості висловлювати свої заперечення чи зауваження стосовно проведених відносно неї дій, що є істотним порушенням прав обвинуваченого. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року по справі № 588/1199/16-к.
В протоколах про результати контролю за вчиненням злочину, які складені по результатам проведення НСРД по зазначеним вище постановам прокурора наявні і інші порушення КПК України, які мають місце в матеріалах НСРД.
Так, аудіо -, відеоконтроль за особою ОСОБА_5 було проведено: за епізодом збуту бойових припасів та вибухових речовин 03.07.2019 року, водночас протокол складено лише -15.07.2019року. Аналогічно за епізодом від 11.04.2020 року протокол складено 17.04.2020, що в подальшому вплинуло на дотримання, зокрема вимог ст. ст. 214, 257 КПК України.
Протоколи про проведення негласних слідчих дій з додатками не пізніше 24 годин з моменту припинення зазначених негласних слідчих дій передаються прокурору (ч. 3 ст. 252 КПК України), проте вказані положення кримінально- процесуального закону слідчим також не були дотримані, оскільки протоколи складені з порушенням зазначеного терміну та вимог ст. 106, 252 КПК та п. 4.14 Інструкції про організацію проведення НСРД, що додатково свідчить про недопустимість їх як доказів.
Також , в даному випадку було порушено приписи ч. 6 ст. 246 КПК України про те, що за рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть залучатися інші особи.
Статтею 275 КПК України визначено, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом. Інакших випадків залучення «інших осіб» до проведення негласних слідчих (розшукових) дій чинним законом не передбачено.
Вказане кореспондується із п.п. 4.12.4 та 4.12.5 Зводу відомостей, які становлять державну таємницю (в редакції на момент проведення НСРД), щодо наступного: відомості про факт або методи проведення НСРД та відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться чи планується проведення НСРД, розголошення яких строює загрозу національним інтересам і безпеці, становлять державну таємницю (Звід відомостей, що становлять державну таємницю, затверджений Наказом Служби безпеки України №440 від 12.08.2005).
Суду не надано доказів, що ОСОБА_7 залучався до проведення НСРД як конфідент, а тому правоохоронними органами йому повідомлено про відомості, які становлять державну таємницю, зокрема про зовнішній вигляд спеціальної записуючої техніки, про спосіб фіксування інформації, про поведінку під час проведення контролю за вчиненням злочину та аудіо-відео контролю.
Із наданих суду пояснень ОСОБА_7 , вбачається, що під час зустрічей з ОСОБА_5 та під час його участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій працівники УСБУ всі рази одягали на нього відеокамеру, яку він після закінчення проведення вказаних дій кожного разу повертав, також відеокамеру було встановлено у багажнику автомобіля, яким користувався ОСОБА_7 .
Стаття 252 КПК України передбачає, що фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цих Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.
Згідно ч. 2 ст. 104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. При цьому, згідно п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України у протоколі, окрім іншого, зазначається інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.
Згідно із п. 1.11.2 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні аудіо-, відеоконтроль особи (ст. 260 КПК України) полягає в негласній (без відома особи) фіксації та обробці із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо.
Системний аналіз вказаних норм чинного закону свідчить про те, що при проведенні такого виду негласних слідчих (розшукових) дій як аудіо-, відеоконтроль особи, обов`язково повинен бути складений протокол вручення, а потім і протокол повернення засобів аудіо-, відеоконтролю, які повинні, зокрема, містити характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, котрі застосовуються при проведенні процесуальної дії, що в подальшому дає змогу суду оцінити отримані в результаті проведення аудіо-, відеоконтролю особи докази з точки зору їх допустимості.
Крім того, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КПК України технічні засоби, що застосовувалися під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду. Носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Проте в зазначених вище протоколах немає жодного посилання на технічні засоби фіксації, що були використані та первинні носії інформації.
Крім того, зі змісту вказаних протоколів щодо здійснення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відеоконтролю за особою, вбачається, що вказані протоколи не містять відомостей про осіб, залучених до його проведення, як то і всупереч ст. 266 КПК України, даних за допомогою якого технічного засобу було проведено вказані дії, не містять відомостей про осіб залучених до його проведення, зокрема зі змісту протоколу не зрозуміло кому саме слідчий доручив проводити відео фіксацію, крім того в протоколах зазначено, що ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_5 вогнепальну зброю. Однак на момент складання протоколу, висновків експертів ще не було, тому той факт, що мова йдеться саме про вогнепальну зброю, також додатково свідчить про провокацію з боку правоохоронців.
Так само, стороною обвинувачення не надано суду доказів (протоколу) по огляду та вручення ОСОБА_7 засобів спецтехніки, якими фіксувалися негласні слідчі (розшукові) дії, з обов`язковим зазначенням їх виду та номеру, який складається при врученні відповідних технічних засобів, аудіо, - відео записуючої апаратури особі, яка проводить оперативну закупу, з метою документального закріплення факту її вручення цій особі, зафіксування її придатності до використання, а також протокол вилучення у особи цих технічних засобів після проведення НСРД та їх огляду, що позбавляє суд можливості перевірити, яким саме технічним засобом ОСОБА_7 проводив фіксування розмов з обвинуваченим, що є черговою підставою для визнання результатів, отриманих при проведенні вказаних негласних слідчих (розшукових) дій, недопустимими. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 року у справі № 321/954/14-к.
За таких обставин, суд погоджується з доводами захисту щодо наявності допущених під час досудового розслідування суттєвих порушень вимог КПК України, зокрема ст. ст. 104, 252, 257, 266 КПК України.
Тим більше, в матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що після проведення закупок ці кошти були повернуті до відповідного бюджету, матеріали кримінального провадження не містять, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність того, що закупнику вручені саме ті грошові кошти, тієї номінальної вартості, серії та номеру, які виділені з бюджету для проведення даних слідчих дій. Більш того, відомостей про подальшу долю цих грошових коштів, після перерахування їх ОСОБА_7 через банківські установи, матеріали кримінального провадження також не містять.
Крім того, суд зауважує, що всупереч ст. 85 КПК України, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, надано певний перелік письмових доказів та документів, які не мають ніякого доказового значення у даній справі, оскільки не містять відомостей, які підлягають доказуванню в цьому провадженні відповідно до ст.91 КПК України, тобто є неналежними доказами, а саме: квитанції № 202Т02У39У та 202Т02У29/У від 03.06.2019 року , в яких платником і отримувачем зазначено ОСОБА_5 , в зв`язку з чим не зрозуміло яким саме чином це стосується кримінального провадження і що цей факт доводить, протокол за результатами проведення негласної слідчої діїзняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.04.2020 відносно ОСОБА_29 , ухвали Запорізького апеляційного суду відносно ОСОБА_26 , ухвали слідчих суддів про надання дозволів на обшуки від 09.04.2020року, протоколи обшуків за якими до матеріалів кримінального провадження прокурором не долучалися.
З матеріалів кримінального провадження, а також процесуальних документів слідує, що всі зібрані докази органом досудового розслідування які збирались у даному кримінальному провадженні отримані з істотним порушенням прав людини, отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень, з порушенням встановленої процесуальної процедури є недопустимими.
З огляду на наведені обставини, докази, покладені в основу обвинувачення ОСОБА_5 , на які посилається сторона обвинувачення, а саме постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених)засобів від 25.02.2019, протокол огляду та вручення грошових коштів від 26.02.2019, протокол огляду від 09.03.2019, квитанції від 26.02.2019 року, протокол огляду предмета від 25.03.2019р, заява ОСОБА_7 про добровільну видачу пістолету та патронів від 25.03.2019р., протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 03.06.2019р, протокол огляду предмета від 03.07.2019 року, протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 03.04.2020р, квитанція від 03.04.2020, заява ОСОБА_7 ,. від 11.04.2020, протокол огляду від 11.04.2020, протокол огляду місця події від 11.04.2020 року, протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії)-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.03.2019 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи від 25.03.2019 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 25.03.2019 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії від 18.05.2019, протокол за результатами контролю за вчиненням злочину від 15.07.2019, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії-спостереження за особою від 19.07.2019 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи від 15.07.2019 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.07.2019, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.05.2019, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.05.2019, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії-спостереження за особою від 17.04.2020 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії- аудіо-, відео контролю особи від 17.04.2020 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17.04.2020 року, протоколи за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.04.2020 року та носії інформації - DVD-R диски, які є додатками до вказаних протоколів, суд визнає недопустимими доказами і відхиляє.
Судом також ураховується, що згідно практики Європейського суду з прав людини щодо застосування доктрини «плодів отруєного дерева», недопустимими визнаються не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають також недопустимими. (Рішення у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Гефген проти Німеччини»,«Шабельник проти України»).
Відповідно до частини 5 статті 101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватись на доказах, які визнані судом недопустимими.
В основу висновків експерта покладені відомості отримані з порушенням порядку передбаченим КПК України у тому числі отримання під час проведення контролю за вчиненням злочину, які визнані судом недопустимими. Отже, внаслідок цих обставин усі похідні докази, від доказів, що були отримані з порушенням вимог КПК України, зокрема висновки експертів, є недопустимими і самостійного доказового значення вони не мають.
З огляду на вищенаведені обставини судом в порядку ст. 89 КПК України визнаються недопустимими усі надані прокурором висновки судових експертиз у цьому провадженні, а саме висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №298-19 від 14.05.2019, висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №883-19 від 13.12.2019, висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №557-20 від 25.05.2020, висновок експерта за результатами проведення судової балістичної експертизи №526-20 від 22.04.2020.
Згідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
В статті 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Згідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, приводить суд до висновку про не надання з боку сторони обвинувачення достовірних доказів винуватості ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, докази, зібрані у ході проведення оперативно-розшукових заходів та при проведенні слідчих дій, які надані прокурором на підтвердження обвинувачення, зібрані з грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства та істотним порушенням прав та свобод, а також те, що в даному випадку мала місце провокація злочину, а отже є недопустимими, і за таких обставин приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 підлягає виправданню за ч.1 ст.263 КК України за недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України на підставі п. 2 ч.1 ст.373 КПК України.
Запобіжний захід під час судового розгляду відносно ОСОБА_5 не обирався і клопотання про його обрання від сторони обвинувачення не надходило, підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає. Під час досудового слідства до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, одночасно застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Ухвалою суду від 13.08.2020 заставу повернуто заставодавцю ОСОБА_37 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Накладений арешт на майно на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 року, згідно якої накладено арешт на майно, а саме на предмет схожий на патрон з маркуванням 270/81; штик від «Маузер к 98» (гвинтіка); банківську картку «Приват Банк»; кейси чорного кольору «BLOW» у кількості 9 штук: S.N. В13І4-19091667; S.N. В13І4-19092043; S.N. В1Зі4-19091884; S.N. В13і4-19091588; S.N. В13І4-19091598; S.N. В13І4-19091603; S.N. В13і4-19091596; CARRERA RS 34 BLACK S.N. C ЗЗІ4 17040925; STALKER MOD 2914-Uk S.N. 119- 000028 слід скасувати після набрання вироком законної сили, в порядку ч.4 ст.174 КПК України, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Враховуючи обставини справи і результати судового слідства по ній суд постановляє виправдувальний вирок.
Керуючись ст.62 Конституції, ст. ст. 2, 7-9, 17, 25, 41, 84-87, 91-94, 100, 103-105, 107, 214, 236, 252, 253, 257, 271, 290, 336, 337, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
-пістолет з маркуванням Blow ТR 92» Blow ТR 92» НОМЕР_20 , та 87 патронів калібру 9 мм., та 13 стріляних гільз калібр 9 мм РАК- передано на відповідальне зберігання до КОЗ у СДС Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції №3 - знищити;
-три пістолети з маркуванням «Blow ТR 92» № НОМЕР_23 , «Blow ТR 92» № НОМЕР_22 , «Blow ТR 92» № НОМЕР_24 , та 50 патронів калібру 9 мм. передано на відповідальне зберігання до КОЗ у СДС Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції №39- знищити;
-пістолети з маркуванням «Вlow TR 92 Са1.9 mm Р.А.К.» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , та 170 патрон, 29 гільз- передано на відповідальне зберігання до КОЗ у СДС Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції №42- знищити;
-багнет карабіну Маузер в чохлі, передано на відповідальне зберігання до КОЗ у СДС Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції №40- знищити;
-палка гумова моделі ПГ-89, яку вилучено 11.04.2020 року передано на відповідальне зберігання до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції, порядковий номер №1982-знищити;
-пістолет з маркуванням Blow ТR 92" серії НОМЕР_41 , 17 патронів з числа досліджених та два магазини передано на відповідальне зберігання до камери схову КОЗ у СДС Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції №41- знищити;
-кейси чорного кольору «BLOW» у кількості 9 штук: S.N. В13І4-19091667; S.N. В13І4-19092043; S.N. В1 Зі4-19091884; S.N. В1 Зі4-19091588; S.N. В13І4-19091598; S.N. В13І4-19091603; S.N. В1 Зі4-19091596; CARRERA RS 34 BLACK S.N. C ЗЗІ4 17040925; STALKER MOD 2914-Uk S.N. 119- 000028, предмет схожий на патрон з маркуванням НОМЕР_33 ; штик від «Маузер к 98» (ГВИНТІВКА); передано на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції, порядковий номер №1947- знищити,
-банківську картку «Приват Банк» передано на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно квитанції, порядковий номер №1947 повернути законному володільцю.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 року, а саме предмет схожий на патрон з маркуванням 270/81; штик від «Маузер к 98» (ГВИНТІВКА); банківську картку «Приват Банк»; кейси чорного кольору «BLOW» у кількості 9 штук: S.N. В13І4-19091667; S.N. В13І4-19092043; S.N. В1Зі4-19091884; S.N. В1 Зі4-19091588; S.N. В13І4-19091598; S.N. В13І4-19091603; S.N. В1Зі4-19091596; CARRERA RS 34 BLACK S.N. НОМЕР_46 ; STALKER MOD 2914-Uk S.N. 119- 000028.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

ОСОБА_5 та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається ОСОБА_5 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1