СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/46/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вемілент» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вемілент» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000032 від 12.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року було задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на грошові кошти , які обліковуються, в т.ч. на поточних рахунках ТОВ «Вемілент», а саме: № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «РВС Банк», № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «КІБ», № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих в АТ «А-Банк». Розгляд клопотання прокурора здійснювався без виклику володільця майна, що в свою чергу призвело до однобічного розгляду справи, з порушенням принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З матеріалів клопотання прокурора про накладення арешту на майно не вбачається доказів, що підтверджують відношення ТОВ «Вемілент» до суб`єктів господарської діяльності з ознаками «транзитності» та «Фіктивності», факт участі названого підприємства у протиправній діяльності з обготівкування та мінімізації платежів підприємствам реального сектору економіки. Стороною обвинувачення також не надано жодних доказів на підтвердження факту набуття ТОВ «Вемілент» арештованих грошових коштів саме кримінально протиправним шляхом та використання поточних рахунків для вчинення інших кримінальних правопорушень (ухилення від сплати податків суб`єктами підприємницької діяльності реального сектору економіки).
У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду заяву про неможливість участі у розгляді данного клопотання у зв`язку з закінченням строку дії повноважень як представника ТОВ «Вемілент».
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вемілент» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, ознайомившись із матеріалами клопотання, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року у справі № 759/17778/21 накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються, в т.ч. на поточних рахунках ТОВ «Вемілент», а саме: № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «РВС Банк», № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «КІБ», № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих в АТ «А-Банк».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
При прийнятті рішення про арешт майна, слідчим суддею досліджено додані до клопотання матеріали, надано правову оцінку і обґрунтування висновку про необхідність накладення арешту на майно. Зокрема, при постановленні ухвали слідчим суддею, згідно положень вимог КПК України, було враховано наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема, відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Стороною заявника не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаного клопотання по скасування арешту на майно.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин судом не встановлено підстав для скасування накладеного арешту, а відтак слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вемілент» про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1