Провадження № 1-кп/947/447/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2021 року

Київський районний суд міст Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , провівши в м.Одесі судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 02.01.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, є особою з інвалідністю 2-ї групи, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 ,

захисник ОСОБА_11 ,

представник потерпілої ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2019 приблизно о 07 годині 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Інглезі в напрямку пр.-ту. Небесної сотні в м. Одеса зі швидкістю 20-30 км/год, при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, по горизонтальній прямій ділянці, на заборонений сигнал світлофора, здійснювала маневр проїзду регульованого перехрестя, вулиць Інглезі та Академіка Корольова.

Виконуючи маневр проїзду вказаного регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора ОСОБА_7 була неуважна, за дорожньою обстановкою постійно не слідкувала - відповідно не відреагувала на її зміну.

В цей час, з права на ліво, відносно руху керованого ОСОБА_7 автомобіля, по вул. Академіка Корольова, в напрямку вул. Линия 13-го трамвая, рухався водій ОСОБА_13 з пасажиром ОСОБА_10 , на автомобілі «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 , зі швидкістю 50 км/год.

При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку ОСОБА_7 не відреагувала на червоний сигнал світлофора, рух на який заборонено, не урахувала дорожню обстановкута не надала дорогу транспортному засобу, що рухається на зелений сигнал світлофору, та маючи технічну можливість уникнути події, допустила зіткнення з автомобілем «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 , тим самим порушила вимоги пунктів 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п. 8.7.3е), «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.8.7.3е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом 9 лівого ребра по середній пахвовій лінії, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії водія автомобіля «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 , які не відповідали вимогам пункту 8.7.3е Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Дії ОСОБА_7 кваліфікованіза ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково та пояснила суду, що дійсно 30.12.2019 вона керуючи автомобілем марки «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_1 , виїхала зі стоянки, яка знаходиться близько 300 метрів від місця ДТП, та продовжила рух по вул.Інглезі з невеликою швидкістю, приблизившись до перехрестя в вул.Ак.Корольова, де при перегляді відеозапису, вона побачила, що праворуч від неї в попутному напрямку рухалась жінка-пішохід з візком, на яку вона відволіклась. Коли жінка з візком почала рух через перехрестя, вона, не дивлячись на світлофор також почала рух через перехрестя, про що дуже шкодує. Сигнал світлофора на перехресті вона не бачила, автомобіль «Lexus» теж не бачила. Як саме сталося ДТП вона не пам`ятає, чи була вона пристебнута ременем безпеки вона також не пам`ятає. З місця ДТП її забрала швидка медична допомога, оскільки в результаті ДТП вона отримала травми. Обставини ДТП вона дізналась коли дивилась відеозапис з місця ДТП.

Коли вона знаходилась на лікування у лікарні, її чоловік повідомив їй, що інших постраждалих від ДТП крім неї, немає. Її чоловік активно спілкувався з потерпілою та її чоловіком ОСОБА_14 , в тому числі щодо відшкодування шкоди. Однак, потерпіла сторона назвала занадто високу суму відшкодування. При проведенні експертизи автомобілів, які знаходились на штрафмайданчику, також був присутній її чоловік, потерпіла, ОСОБА_14 та експерт. Її чоловік бачив, що за зовнішнім виглядом у потерпілої ніякої хвороби не було.

Вона вважає, що потерпіла отримала перелом ребер не внаслідок ДТП, яке відбулось 30 грудня 2019 року, оскільки потерпіла не звернулась за медичною допомогою в день ДТП.

За обставинами ДТП вважає, що якщо б автомобіль «Lexus» рухався повільніше та пригальмував, то у неї не було би травм внаслідок ДТП.

Вона визнає, що порушила Правила дорожнього руху, а саме здійснила рух на заборонений сигнал світлофору, але не визнає, що внаслідок ДТП потерпіла отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнає, посилаючись на те, що між нею та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, однак зазначена страхова компанія не залучена у якості відповідача.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що 30.12.2019 року вранці вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 , який був за кермом автомобіля «Lexus», їхали роботу, рухались зі швидкістю близько 40 км/год. Вона та водій ОСОБА_14 були пристебнуті ременями безпеки. Автомобіль під керуванням обвинуваченої вона не бачила, побачила його після зіткнення. В результаті ДТП вона отримала травму, декілька днів відчувала біль, але не звернулась до лікаря, сподіваючись, що біль пройде. Однак, біль не проходив, тому вона звернулась до лікарні, де було встановлено, що у неї перелом ребра.

Цивільний позов підтримує, просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 30.12.2019 року він керував автомобілем «Lexus», рухався зі швидкістю 40-45 км./год. По вул.Люстдорфська дорога в бік вулиці Ак.Корольова. Він і потерпіла були пристебнуті ременями безпеки. Перехрестя перетинав на зелений сигнал світлофору, автомобіль під керуванням ОСОБА_7 рухався з лівої сторони. Зіткнення сталося в русі, він намагався уникнути зіткнення та удар стався у ліве крило його автомобіля, від чого його автомобіль відкинуло в праву сторону. Від удару в їх автомобілі спрацювали подушки безпеки. В результаті ДТП потерпіла отримала перелом ребра.

Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, її винуватість підтверджується дослідженими судом доказами:

Протоколом огляду місця події від 30.12.2019 року з фото таблицями та схемою ДТП.

Висновком експерта №20-45/46/47/48/49/901 по автотехнічному дослідженню технічного стану автомобілів Mitsubishi Carisma та Lexus RX400 від 14 лютого 2020, яким встановлено, що до моменту події ДТП ходова частина, рульове керування, гальмова система, на досліджуваних автомобілях Mitsubishi Carisma, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Lexus RX400, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 перебували в працездатному стані й могли виконувати задані функції по керуванню автомобілем, та зниженню швидкості з відомою водієві ефективністю, що свідчить про відсутність технічний несправностей на досліджуваних автомобілях, які б могли привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу.

Висновком експерта №20-50/51 по транспортно-трасологічному дослідженню обставин і механізму зіткнення автомобілів Mitsubishi Carisma та «Lexus RX400», згідно якого встановлені елементи механізму ДТП, а саме:

- в початковий період розвитку ситуації ДТП, автомобілі Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 рухалися у перехресних, перпендикулярних, напрямках;

- мало місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими у перпендикулярних напрямках автомобілем Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 - між передньою правою частиною кузова автомобіля Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і передньою лівою частиною автомобілю Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- в початковий момент взаємного контактування автомобіль Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 розташовувались на проїжджій частині таким чином, що кут між поздовжніми осями становив близько 90° справа наліво і спереду назад, щодо автомобіля Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і спереду назад і зліва направо відносно кузова автомобіля Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

З урахуванням основної слідової інформації, яка розташована в межах перехрестя вул. Ак.Корольова та вул.Інглезі м.Одеси, кінцевого розташування транспортних засобів, характеру та початкового напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, слід прийти до висновку про те, що місце зіткнення розташовувалось в межах перехрестя вул. Ак.Корольова та вул.Інглезі м.Одеси, перед початком слідів юзу автомобіля Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на асфальтовому покритті.

Встановити місце зіткнення, як геометричну точку на проїзної частині, та як розміщувались автомобілі Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 згідно меж проїзної частини в момент первинного контактування, не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю слідової інформації, яка б вказувала на характер та траєкторію руху автомобілів Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 до моменту зіткнення, та в момент зіткнення.

Встановити якою була швидкість руху автомобілю Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент дорожньо- транспортної події, не вдалося за можливе.

Виходячи із зафіксованої на місці ДТП слідової інформації, механізму контактування та кінцевого положення транспортних засобів, та оскільки дане зіткнення перехресне, поперечне, перпендикулярне, що свідчить про те, що автомобіль Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент первинного контакту з автомобілем Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 перебував у русі.

Висновком експертів №20-1068/1069 комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів Mitsubishi Carisma та Lexus RX400 від 10.06.2020 року, яким встановлено, що дії водія автомобіля Mitsubishi Carisma, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , у розглянутій дорожньо-транспортній ситуації, регламентувалися вимогами 8.7.3е) Правил дорожнього руху України, згідно з якими на червоний сигнал світлофора будь-який рух заборонений.

В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водію автомобіля Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_13 , в момент виникнення небезпеки для руху, який наступав для нього в момент перетинання автомобілем Mitsubishi Carisma умовної лінії межі перехрестя, було необхідно вжити заходи зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В розглянутій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 мала технічну можливість запобігти події, належним виконанням вимог пункту 8.7.3е) Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_13 не мав технічної можливості запобігти зіткненню своєчасним гальмуванням з зупинкою транспортного засобу до місця зіткнення, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Оскільки водій автомобіля Mitsubishi Carisma державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 належним виконанням вимог пункту 8.7.3е) Правил дорожнього руху України мала технічну можливість запобігти зіткнення, з технічної точки зору, та з позицій експертного аналізу, її дії, що не відповідали вимогам даного пункту Правил, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_13 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходилися причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, не вбачається.

Висновком експерта №540 від 25.03.2020 року, яким встановлено, що у ОСОБА_10 малося наступне тілесне ушкодження: закритий перелом 9 лівого ребра по середній пахвовій лінії. Зазначене ушкодження утворилося від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів та утворились 30.12.2019 р. Описане ушкодження не було небезпечним для життя, а викликає тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Постановою слідчого від 05.03.2020 року, тобто до початку проведення експертного дослідження, рентген знімок 1 шт., довідка з КНП «МКЛ№11» на 1 арк. на ім`я ОСОБА_10 визнані документами у кримінальному провадженні.

Протоколом огляду предмету від 09.01.2020 року, згідно якого слідчим у присутності понятих проведений огляд флеш-накопичувача чорного кольору, з написом «VERICO CORDIAL 08», на якому міститься відеозапис з камери відео реєстратора, який розміщений в автомобілі Lexus RX400 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому зафіксовані події, які мали місце 30.12.2019 року близько 07.55 годин, наданого водієм ОСОБА_13 .

Відеозаписом, відтвореним у судовому засіданні, яким зафіксовані події, які мали місце 30.12.2019 року близько 07.55 годин, а саме дорожньої обстановки на 3-й ст.Люстдорфської дороги в м.Одесі, автомобіль рухається в сторону Люстдорфської дороги. З початку перегляду відео файлу встановлено, що фіксація дати та часу ведеться в лівому нижньому куті відео файлу, відео програється без звукового запису. Час та дата, які ведуться в вищезазначеному відео не співпадають з реальним часом. В ході відтворення встановлено, що 2019.12.29 о 13:43:47 в радіусі фіксації записуючого пристрою, а саме під час руху по вул. Академіка Корольова від вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул. Тополева в м. Одесі, з`являється транспортний засіб темно сірого кольору; марку, модель та реєстраційний номер якого встановити по наданому відео не є можливим. В 13:43:49 відбувається зіткнення транспортного засобу, безпосередньо з якого ведеться відео фіксація, з транспортним засобом, який рухається зліва направо по ходу його руху. З наданого відео встановлено, що автомобіль темно сірого кольору виїжджає на перехрестя на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2019 року, згідно якого ОСОБА_13 перебував у тверезому стані.

Постановою слідчого про долучення та визнання речових доказів від 02.01.2020 року, згідно якої автомобіль марки «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та автомобіль «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000011 від 02.01.2020.

Відповідно до письмових розписок автомобіль марки «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та автомобіль «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 передані ОСОБА_13 та ОСОБА_7 на відповідальне зберігання.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними і достатніми.

Суд, дослідивши доводи сторони захисту, зокрема, про визнання недопустимими доказами висновку судово-медичної експертизи №540 від 25.03.2020 року та висновку №20-1068/1069 комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи, отриманих під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зазначає наступне.

Зазначеним твердженням сторони захисту суд дає критичну оцінку.

Судом встановлено, що доводи, на які посилається сторона захисту, як на підставу для визнання недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №540, є безпідставними з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що в період досудового розслідування стороною обвинувачення відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.242 КПК України забезпечено проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою. Зазначена судово-медична експертиза, проведена експертом відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», який має другу кваліфікаційну категорію судово-медичного експерта та попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта, відповідно до ст.ст.384, 385 КК України, експертом було надано відповіді на поставленні питання.
Рентгенівський знімок, довідка з КНП «МКЛ№1» на ім`я ОСОБА_10 , які були предметом дослідження при проведенні експертизи, постановою слідчого від 05.03.2020 року були визнані документом та долучені до матеріалів кримінального провадження до початку проведення експертного дослідження, тобто є належними та допустимими доказами.
На підставі викладеного, суд вважає висновок судово-медичної експертизи №540 допустимим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він отриманий у відповідності до норм КПК України.

Крім того, судом встановлено, що комп`ютерно-технічна та автотехнічна експертиза була проведена з дотриманням вимог, передбачених ст.101 КПК України, на підставі матеріалів, які було надано слідчим для проведення експертизи, даних, які містились в матеріалах кримінального провадження, та експертом було надано відповіді на поставленні питання. Тому суд вважає висновок №20-1068/1069 комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Водночас, висновок експерта №КСЕ-19-20/24028 від 07.09.2020 року суд визнає недопустимим доказом з наступних підстав.

Зазначена комп`ютерно-технічна та автотехнічна експертиза була проведена на підставі заяви адвоката ОСОБА_11 . Предметом дослідження при проведенні експертизи була копія протоколу огляду місця події від 20.12.2019 року та флеш-накопичувач з відеозаписом. Вихідні дані для проведення експертизи були отримані експертом з тексту заяви адвоката ОСОБА_11 яку стороною захисту суду не надано, матеріалів кримінального провадження у розпорядженні експертів не було. Також до проведення експертизи не були залучені сторони кримінального провадження.

Крім того, запитання, поставлені експерту стосуються тільки одного учасника ДТП - автомобіля «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 , в якому знаходилась потерпіла, а саме швидкості руху зазначено автомобіля та відповідність чи невідповідність дій водія автомобіля «Lexus RX400» вимогам Правил дорожнього руху України.

Суд вважає, що зазначений висновок є не об`єктивним, отриманий в порушення норм КПК України, тому визнає висновок експерта №КСЕ-19-20/24028 від 07.09.2020 року недопустимим доказом та не беру його до уваги при ухваленні вироку.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.8.7.3е Правил дорожнього руху України та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. Факт порушення п.8.7.3е Правил дорожнього руху України, а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору не оспорюється та підтверджується самою обвинуваченою ОСОБА_7 в її показаннях.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі досліджених судом доказів, які визнані судом належними, достовірними, допустимими і достатніми, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повністю доведена, оскільки судом встановлена сукупність обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_7 та наслідками, які настали.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає те, що обвинувачена позитивно характеризується за місцем роботи, є особою з інвалідністю 2 групи, має на утриманні малолітню дитину.

Визначаючи обвинуваченій покарання суд враховує характер та мотиви допущених обвинуваченою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень, тому, суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченої та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_15 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000 гривень.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 укладений з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що свідчить Поліс ЕР. 190275947.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Відповідно до полісу № ЕР 190275947 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_7 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 200 000 гривень, разом з тим, розмір франшизи становить 0,00 гривень.
Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 000 гривень задоволенню не підлягає.

Одночасно, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 гривень, посилаючись на те, що протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_7 потерпілій було завдано моральну шкоду, яка полягає у тимчасової відірваності від активного соціального життя, моральних та фізичних стражданнях, які позначили негативні зміни у житті.

Відповідно до п.2, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілій, суд враховує характер кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченої, глибину душевних страждань потерпілої, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 5 000 гривень.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України, та враховуючи, що речові докази, а саме: автомобіль марки «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та автомобіль «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 , передані власникам на відповідальне зберігання, вважає їх повернутими власникам.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 03.01.2020 року накладений арешт на автомобіль марки «Matsubishi Carizma» р/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та автомобіль «Lexus RX400» р/н НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 .

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, накладений арешт підлягає скасуванню.

Відповідно до акту здачі-приймання висновку судового експерта №20-45/46/47/48/49/901 вартість проведення експертизи складає 6 864 гривні 48 коп.; відповідно до акту здачі-приймання висновку судового експерта №20-50/51 вартість проведення експертизи складає 5 883 гривні 84 коп.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ

Визнати ОСОБА_7 винною за ч.1 ст.286 КК України і на підставі цього закону призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 під час судового розгляду не застосовувався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 03.01.2020 року на автомобіль марки «Matsubishi Carizma», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 та автомобіль «Lexus RX400», р/н НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 .

Речові докази: автомобіль марки «Matsubishi Carizma», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 та автомобіль «Lexus RX400», р/н НОМЕР_2 , які передані ОСОБА_13 та ОСОБА_7 на відповідальне зберігання вважати повернутими власникам.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи №20-45/46/47/48/49/901 в сумі 6 864 гривні 48 коп. та експертизи №20-50/51 в сумі 5 883 гривні 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Одеської апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1