Справа № 489/6507/20
Номер провадження 1-кп/489/401/22
УХВАЛА
Іменем України
24 січня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, українець, громадянин України, з вищою освітою, працюючого на ДКП "Обрій" на посаді інженера - механіка, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив
Відповідно до обвинувального акту 22.06.2019, близько 01:00 год., ОСОБА_9 , знаходячись на території АГК "Політ", який розташований на вул. Горького в м. Миколаєві, зустрів раніше наглядно знайомого йому ОСОБА_7 . В ході раптово виниклого між ними конфлікту ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаком та ногами в область тулуба та голови ОСОБА_7 , таким чином, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини з права, синця, садни обличчя, голови.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника, вказав на те. що йому зрозуміло, що звільнення за строками давності є нереабілітуючими обставинами і він має право на повноцінний судовий розгляд. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Потерпілий та його представник проти задоволення клопотання заперечували, вказали, що обвинувачений має понести покарання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, за таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Суд враховує правову позицію, викладену Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к відповідно до якої звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, в розшук не оголошувався, кримінальних правопорушень в межах строку давності не скоював і з дня вчинення кримінального проступку, сформульованого в обвинувальному акті, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сплинуло більше ніж два роки.

З огляду на викладене та враховуючи наявність юридичних фактів, визначених ст. 49 КК України, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає потерпілому звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 284, ст. 286, ст. 370 - 372 КПК України, ст. 49 КК України суд

постановив
Клопотання захисника задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0002252, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.06.2020, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1