УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи до якої застосовується екстрадиція ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу в Російській Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. г ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. г ч. 3 ст. 228.1 Кримінально кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи), за фіксації судового розгляду за допомогою технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації.

Клопотання мотивовано тим, що У провадженні Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених п. г ч. 3 ст. 228.1, ч. 1 ст. 30, п. г ч. 3 ст. 228.1 Кримінально кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах та готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи).

Стосовно ОСОБА_4 05.04.2013 слідчим слідчого відділу УФСКН Росії по Сахалінській області винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину у кримінальній справі № 3030198.

Постановою Южно-Сахалінського міського суду Сахалінської області Російської Федерації від 10.04.2014 у справі № 1-121/14 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено у розшук.

Стосовно ОСОБА_4 13.08.2019 старшим оперуповноваженим по ОВС УКР УМВС Росії по Сахалінській області винесено постанову про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Працівниками прикордонної служби України 09.05.2020 о 19 год. 20 хв. у пункті пропуску «Ягодин» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порядку ст. 208, 582 КПК України під час перетину державного кордону України розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 12.05.2020 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

Міністерством юстиції України Волинській обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду з клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 до ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчиненні злочини.

Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2020, 16.10.2020, 18.12.2020, 02.03.2021 та 30.04.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та йому продовжувався застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), востаннє до 16.06.2021.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 до 06 години без дозволу прокурора або суду, прибувати на виклик до прокурора та суду, здати на зберігання службовій уповноваженій особі свій паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, до 16.08.2021 включно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 13.10.2021 включно.

До ОСОБА_4 з 13.08.2020 до 16.06.2021, відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), а з 16.06.2021 до 13.10.2021, у відповідності до ст. ст. 585, 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту.

Міністерством юстиції України 04.08.2021 Вінницькій обласній прокуратурі доручено провести екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 та вжити заходи щодо продовження дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Із матеріалів екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , яка проводилася Волинською обласною прокуратурою встановлено наступне.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочинні діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України і є екстрадиційними, оскільки злочини за яким запитується видача, передбачають покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року, не відносяться до військових кримінальних правопорушень і не мають політичного характеру.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинені у 2012 році злочини не минув.

Установлено, що ОСОБА_4 13.11.2017 отримав посвідку на постійне місце проживання в Україні з реєстрацією у АДРЕСА_2 .

Також установлено, що ОСОБА_4 змінив адресу проживання та на сьогодні проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За повідомленням Державної міграційної служби України ОСОБА_4 25.06.2020 звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням ДМС України від 28.05.2021 № 163-21 ОСОБА_4 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відмовлено.

Зазначене рішення 04.10.2021 ОСОБА_4 оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва, проте провадження у адміністративній справі на сьогодні не відкрите.

Згідно із ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Виходячи з положень ст. 9 Конституції України, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України» існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом, і якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

У відповідності до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців.

За таких обставин, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_4 в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації.

Строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 . Міністерством юстиції України продовжено.

На сьогодні, потреба у видачі ОСОБА_4 компетентному органу Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності не відпала.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. ст. 56, 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. 9 Конституції України, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 9, 29, 177, 181, 194, 199, 585 КПК України, прокурор просив задовольнити клопотання.

Прокурор клопотання підтримав, оскільки необхідно продовжити застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У відповідності до положень частин 8, 10 статті 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Згідно ч. 4, 6 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до остаточного розгляду заяви у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

У відповідності до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

До ОСОБА_4 з 13.08.2020 до 16.06.2021, відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), а з 16.06.2021 до 16.08.2021, у відповідності до ст. ст. 585, 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту.

Міністерством юстиції України 04.08.2021 Вінницькій обласній прокуратурі доручено провести екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 та вжити заходи щодо продовження дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_4 строком до 60 (шістдесят) днів, для забезпечення у подальшому його видачі та фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 195, 196, 202, 405, 407, 422, 585 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 по 06:00 год. кожної доби, строком на два місяці, тобто до 13 грудня 2021 року.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 13 грудня 2021 року.

В межах продовженого строку домашнього арешту, продовжити покладені на ОСОБА_4 , наступні процесуальні обов`язки, а саме:

прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;

носити електронний засіб контролю..

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя