Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5375/20
У Х В А Л А

"15" вересня 2021 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває об`єднаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3 КК України. Відносно обвинуваченого ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 вересня 2021 р.

Завершити судовий розгляд вказаного обвинувального акта до вказаної дати не надається можливим з поважної причини, до суду вкотре не з`явився свідок обвинувачення, на допиті якого наполягає прокурор. При цьому прокурором у судовому засіданні надані документи на підтвердження вжиття ним заходів по виклику у судове засідання свідка обвинувачення. Прокурор також зазначив, що вказаний свідок ОСОБА_6 є важливим і ключовим свідком сторони обвинувачення стосовно висунутого обвинувачення ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи, не має місця реєстрації, постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Захисник заперечує проти задоволення клопотання прокурора. Так зазначив, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою. Прокурором не доведено продовження існування ризиків, на які він посилається, як підставу продовження тримання обвинуваченого під вартою. Прокурор затягує із наданням суду своїх доказів. Просить не продовжувати запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , змінити запобіжний захід із тримання на інший більш м`який.

Обвинувачений зазначив, що він тривалий час утримується під вартою. Прокурором до теперішнього часу не надані усі докази, які він вважає необхідним надати. Вказане безпосередньо впливає на строк перебування його під вартою. Просить змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши учасників судового засідання суд дійшов до наступного.

Суд вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів. Він не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Він раніше судимий. Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, встановлені та врахований слідчим суддею на стадії досудового розслідування, судом при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення,

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, суворість покарання за ці кримінальні правопорушення, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується (від 5 до 8 років позбавлення волі), як елемент оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_4 та можливості його уникнути.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Судом при прийнятті рішення також враховується вагомість доказів наданих стороною обвинувачення та покарання яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинені інкримінованих злочинів.

Суду стороною захисту не надані докази на підтвердження неможливості утримання ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я.

Суду стороною захисту не надані нові чи інші докази/документи, які не були враховані судом при продовженні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та які б могли істотно вплинути на рішення суду з цього приводу стосовно ОСОБА_4 .

Суд визнає, що справжні інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Водночас суд вкотре звертає увагу прокурора на його поведінку, спосіб здійснення ним своїх повноважень щодо надання суду доказів обвинувачення у розумні строки.

Суд вважає необхідним звернути увагу прокурора на необхідність визначення його позиції щодо свідка обвинувачення ОСОБА_6 та вирішення надання чи не надання прокурором суду доказу пов`язаного із вказаним свідок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,350,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 листопада 2021 р.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про відмову у продовженні запобіжного заходу, зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1