Справа №573/1979/21
Номер провадження 1-кп/573/209/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 жовтня 2021 року за № 0000315,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000315 від 29.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України.

17 грудня 2021 року у судовому засіданні прокурор Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке мотивував наступним.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимий за корисливі злочини, маючи не зняті та не погашені у встановленому законодавством порядку судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 28 жовтня 2021 року близько 22.00 години ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в приміщенні непрацюючої прохідної колишнього Куянівського цукрового заводу, розташованого за адресою: вул. Кайдаша, с. Куянівка, Сумського району Сумської області, де розпивали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв, знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_7 раптово вирішив скоїти несподівану для потерпілого агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне відкрите заволодіння його майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи факт, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для сторонніх осіб характер, які усвідомлювали цю обставину, ОСОБА_4 , того ж самого дня, близько 22 години 20 хвилин, наніс один удар кулаком правої руки у ділянку лівого вуха ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , повторно, відкрито заволодів в умовах очевидності для потерпілого його майном, а саме: мобільним телефоном марки Maxcom Classic MM 236, в корпусі чорного кольору, придбаний 25.10.2021 новим, бувшого у використанні, в гарному стані, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/12803-ТВ від 08.11.2021 становить 614 гривень (шістсот чотирнадцять гривень).

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та таким чином отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 614 гривень.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у відкритому викраданні майна ОСОБА_7 на суму 614 гривень, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого- ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Крім цього, 03.11.2021, близько 20.00 год., ОСОБА_8 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вирішив скоїти крадіжку з домогосподарства АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення чужим майном, ОСОБА_4 , повторно, користуючись тим, що власника майна та сторонніх осіб на той час поруч не було та їх дій ніхто не бачить, тобто діючи таємно, 03.11.2021, близько 23.00 год., підійшов до вікна приміщення кухні домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та розбив скло у вікні, яке виходить на вулицю цеглиною, після чого проник у середину кухні, де переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, таємно, з єдиним кримінально протиправним наміром, ОСОБА_4 , викрав наступне майно, а саме: грошові кошти в сумі 855 грн.; 5 пачок цигарок з фільтром Urta Neo Super Slims Black, виробник Дніпро, Україна, в кожній пачці 20 штук цигарок, вміст нікотину 0,3 мг, вміст смоли 4 мг, придбані на початку листопада 2021 року, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/13097- ТВ від 16.11.2021 становить 104 грн. 20 коп.( сто чотири гривні 20 коп.); 5 пачок цигарок з фільтром GT Smart king size, TOBACCO SERIOSLY DAMAGES HEALTH Sourse EEC Council Directive 89/622, червоні, кількість цигарок у пачці 20 шт., вміст нікотину 0,8 мг, вміст смоли 8 мг, придбані на початку листопада 2021 року, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/13097-ТВ від 16.11.2021 становить 121 грн. 25 коп. ( сто двадцять одна гривня 25 коп.).

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за межі домоволодіння, та розпорядитися викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 1080 грн. 45 коп.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна, що належить потерпілій ОСОБА_9 загальною вартістю 1080 грн. 45 коп. ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторна та поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Крім цього, 07 листопада 2021 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_10 маючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужого майна прийшов до домогосподарства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел переліз через паркан, що огороджує домогосподарство ОСОБА_11 , таким чином опинився на його території.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 підійшов до жилого будинку та через незачинені двері проник у середину будинку, вслід за ним, не побачивши останнього зайшла потерпіла ОСОБА_11 . Знаходячись у приміщенні будинку, ОСОБА_4 з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння майном ОСОБА_11 раптово вирішив скоїти несподівану для потерпілої агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння її майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 , поєднаний із застосуванням насильства, ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, того ж самого дня, близько 17 год. 20 хвилин, накинув останній на голову одяг, що лежав в будинку на меблях, штовхнувши при цьому потерпілу ОСОБА_11 , від чого остання впала на підлогу.

Продовжуючи вчиняти розбійний напад на ОСОБА_11 , спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я в приміщенні даного будинку, ОСОБА_4 наклонившись над потерпілою, яка лежала на підлозі у будинку, почав здавлювати горло останній через одяг накинутий на її голову, при цьому вимагаючи, щоб потерпіла ОСОБА_11 віддала йому її власні грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_11 злякавшись за власне життя, погодилась віддати ОСОБА_4 всі грошові кошти, які знаходились у приміщенні веранди її будинку, після чого вони разом піднялись з підлоги, та пішли у приміщення веранди, де ОСОБА_11 перебуваючи позаду ОСОБА_4 виштовхнула його з власного будинку, через незачинені двері, після чого зачинилась всередині будинку.

Внаслідок фізичного насильства, застосованого під час нападу, ОСОБА_11 відповідно до судово-медичної експертизи № 310 від 24.11.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9 ребра справа зі зміщенням, яке за ступенем тяжкості оцінюється як ушкодження Середньої тяжкості (за критерієм розладу здоров`я більше, ніж 21 день).

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

08.11.2021 та 29.11.2021 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, якому присвоєний єдиний реєстраційний номер №0000315.

08.11.2021 о 11 годин 41 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
08.11.2021 о 17 годин 35 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України.

30.11.2021 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України.

На даний час ризики, які були встановлені на стадії досудового розслідування не зникли та продовжують існувати, а тому є в наявності всі підстави для обрання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки попередній запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обраний 10.11.2021 слідчим суддею Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_12 , ухвала від 10.11.2021 у справі №573/1864/21, втрачає свою силу о 11 годині 41 хвилини 06 січня 2022 року.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000315, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2021 року, спрямований на розгляд до Білопільського районного суду Сумської області 30.11.2021.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v United Kingdom), 12244/86; 12245/86, 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначено, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитами потерпілого ОСОБА_7 ; допитом потерпілої ОСОБА_11 ; допитом потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; висновками експертів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; ч. 3 ст. 185 КК України, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; ч.3 ст. 187 КК України, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від суду є те, що за вчинені злочини, передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, а тому може переховуватись від суду.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.3, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.297, ч.2 ст.190 КК України. Зазначені факти негативно характеризують особу обвинуваченого та вказують на його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, зокрема злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи. Так, з місць позбавлення волі ОСОБА_4 останній раз був звільнений 21.10.2021, проте на шлях виправлення не став і вже 28.10.2021 скоїв новий умисний злочин.

Також необхідно врахувати, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення викликало значний суспільний резонанс на території Білопільської ОТГ, обурення місцевого населення, а також публікації та обговорення в соціальних мережах Фейсбук від 08.11.2021 в спільноті Білопілля.City - Газета "Білопільщина".

Отже, через суспільний резонанс даної події, знаходячись на волі є певні ризики щодо тиску на ОСОБА_4 зі сторони громадськості, що може призвести до небезпеки життю та здоров`ю обвинуваченого та інших негативних наслідків, які можуть вплинути на хід розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на них через застосування до них погроз або фізичної сили, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже, враховуючи вищевикладене, неможливо запобігти вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Так,:

-запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути обраний стосовно ОСОБА_4 , так як його особистість не заслуговує на довіру та не встановлено підстав, що останній буде виконувати покладені обов`язки;

-запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути обраний стосовно ОСОБА_4 , так як відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать його належну поведінку;

-запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до ОСОБА_4 , так як останній не має можливості внести кошти, необхідні для застави, оскільки ніде не працює та не має постійного джерела доходів;

-запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_4 , так як останній мешкає на одній вулиці зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, а отже може незаконно впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_11 , тому обрання даного виду запобіжного заходу може викликати негативний суспільний відклик.

Таким чином, прокурор ОСОБА_3 зазначає, що наявність наведених вище ризиків свідчить про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід, який припинив би подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечив виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Тому, з метою запобігання вищевикладеним ризикам, а саме спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчиняти інші злочини, існує необхідність обрання запобіжного заходу, який обмежить свободу пересування обвинуваченого та забезпечить реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.
При обранні запобіжного заходу також просить врахувати ту обставину, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_4 в умовах ізоляції, а саме даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) в ході здійснення досудового розслідування не здобуто, що свідчить про можливість тримання останнього у місцях несвободи.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, підтримав рініше подане клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 10 листопада 2021 року із строком дії до 06 січня 2021 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.3, ч.2 ст. ст. 185, ч.2 ст.297, ч.2 ст.190 КК України, що характеризує його як особу схильну до вчинення нових кримінальних правопорушень, зокрема злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи. Так, з місць позбавлення волі ОСОБА_4 востаннє звільнений 21.10.2021, проте на шлях виправлення не став і вже 28.10.2021 скоїв новий умисний злочин. Крім того, ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на них через застосування до них погроз або фізичної сили, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 3 роки.

Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд враховує згадану вище практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином той факт, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживанння та роботи, легальні джерела для існування відсутні, що говорить про відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та може свідчити про те, що останній може переховуватись від суду. Також, зважаючи на ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_18 злочинів, його суспільну небезпеку, вагомість наявних доказів, обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, так як на даний час існують підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчинити тиск на потерпілих та свідків, а також перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, розгляд провадження по суті ще не розпочався, доказів, які б свідчили про необхідність обрання менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою суду не надано, тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є таким, що підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194,331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на шістдесят днів задовольнити.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, уродженця с. Москаленки, Білопільського району, Сумської області, не одруженого, із професійною технічною освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, не особі з інвалідністю, зареєстрованому та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимому, маючому не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто по 14 лютого 2022 року включно.
Не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який - відмовити.
Копію даної ухвали направити ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для виконання.

Встановити строк дії ухвали по 14 лютого 2022 року включно.
Відкласти судовий розгляд кримінального провадження на 14 січня 2022 року на 10 год. 30 хв.

Доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із ДУ «Сумський слідчий ізолятор» до Білопільського районного суду Сумської області для участі у судовому засіданні, призначеного на вищевказану вище дату.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: