У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2021 року.

За участю учасника судового провадження:

заявника ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що слідчий суддя виніс ухвалу у його відсутності. Копію оскаржуваної ухвали слідчого судді він отримав 29.12.2021, що підтверджується Трек-номером Укрпошти.

Апеляційна скарга ним подана 04.01.2022, тому строк на оскарження пропущений з поважних причин.

На думку апелянта, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування.

Вважав, що слідчий суддя не виконав завдання кримінального провадження, об`єктивно не з`ясував обставини справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Встановлені слідчим суддею обставини.

17.11.2021 ОСОБА_5 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві з заявою про вчинення посадовими особами СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000088, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.06.2021 (справа №490/15116/13-к) про їх зобов`язання розглянути в порядку ст. 220 КПК України його клопотання №2695 від 07.04.2021.

Відомості про кримінальне правопорушення не були внесені, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Проте, в супереч вимогам ст.214 КПК України, скарга заявника ОСОБА_5 не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення уповноваженими особами СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, про яке у своїй заяві зазначив заявник, виходячи з його складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Крім того, у матеріалах скарги, міститься Постанова слідчого СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 08.04.2021, прийнята за результатами розгляду клопотання ОСОБА_7 №2695 від 07.04.2021, що по своїй суті нівелює твердження заявника щодо невиконання ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.06.2021.
Тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_5 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор до апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив таке.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно матеріалів судового провадження, ухвалу слідчого судді від 09.12.2021 заявник ОСОБА_5 отримав 30.12.2021. Апеляційну скаргу апелянт подав до апеляційного суду 04.01.2022. За такого, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, то суд вважає її законною та обґрунтованою, а наведені слідчим суддею висновки є правильними, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону слідчий суддя дотримався.

Як слідує зі змісту заяви ОСОБА_5 , 17.11.2021 він звернувся до Територіального управління ДБР у м. Миколаєві з заявою про вчинення посадовими особами СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000088, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.06.2021.

Однак, відомості за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР внесені не були.

23.11.2021 ОСОБА_5 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР у м. Миколаєві, в якій просив зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за його повідомленням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Отже, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Внесенню до ЄРДР підлягають відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не відомості про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що подана ОСОБА_5 заява від 17.11.2021 не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення уповноваженими особами СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КПК України.

Самі по собі факти, зазначені у заяві ОСОБА_5 , не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а в поданій заяві заявником не викладено опису фактичних обставин, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тому, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, оскільки заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних відомостей, що дійсно свідчили б про вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає рішення слідчого судді правильним. Істотних порушень вимог КПК України, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом не виявлено.

З огляду на наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 405, 406, 407 ч. 3, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3