Справа № 296/7578/21
Вирок
Іменем України

25 листопада 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0001374 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.12.2016р. Корольовським районним судом м.Житомира за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 01 рік,

за ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 року, близько 22 години 15 хвилин поліцейському взводу реагування № 2 роти № 1 Управління поліції охорони в Житомирській області ОСОБА_6 , який перебував на чергуванні, під час виконання своїх службових обов`язків, одягнений у формений одяг, який зі знаками розрізнення відповідного зразку, знаходився в службовому автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на службовий планшет надійшло повідомлення з приводу бійки, що відбувається за адресою в м. Житомирі, вул. Київська, 93. В подальшому, прибувши на місце події, було виявлено, що відбувається сутичка між двома невідомими чоловіками, один з яких представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при спробі якого посадити останнього до службового автомобілю, ОСОБА_4 почав поводити себе агресивно.

В подальшому, за вищевказаних обставин у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень поліцейському взводу реагування № 2 роти № 1 Управління поліції охорони в Житомирській області ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з службовим автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, одягнений у формений одяг зі знаками розрізнення відповідного зразку, виконує свої службові обов`язки, ігноруючи неодноразові вимоги працівників поліції заспокоїтись, раптово, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у вигляді поверхневої укушеної рани та двох саден на першому пальці лівої кисті.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді поверхневої укушеної рани та двох саден на першому пальці лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази, які відповідають вищевикладеному.

Потерпілий ОСОБА_6 на виклик до суду не з`явився, про час та місце розгляду даного кримінального провадження судом повідомлявся, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, жодних претензій до ОСОБА_4 не має, матеріальну та моральну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має молодий вік, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, до затримання офіційно не працював, на даний час обвинувачується у вчиненні ряду майнових злочинів. Потерпілий претензій до обвинуваченого не має та на даний час примирився.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини що пом`якшують покарання та відсутність обтяжують покарання обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного та з урахуванням досудової доповіді на обвинуваченого, суд вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати положення ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 345 ч. 2 КК України, а саме, до арешту. На думку суду даний вид покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння злочинів в подальшому.

Крім того, при постановленні даного вироку, на думку суду, неможливо врахувати, що обвинувачений скоїв злочин під час іспитового строку за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2016 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ст. 185 ч. 1 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим терміном на один рік, так як даний злочин він скоїв поза межами іспитового терміну. Вказаний вирок та даний вирок будуть враховуватися відповідними судами при розгляді обвинувальних актів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 при прийняті кінцевих рішень за обвинувальними актами, які перебувають на розгляді у відповідних судах. На думку суду, твердження обвинувачення, що ОСОБА_4 скоїв даний злочин під час іспитового строку не підтверджується вироком суду.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 06 (шести) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 листопада 2021 року.

Зарахувати засудженому в строк відбуття покарання, строк перебування під вартою з 31.07.2021 по 25.11.2021 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, відносно ОСОБА_4 залишити попередню тримання під вартою, продовживши термін дії міри запобіжного заходу до 23 січня 2022 року, включно.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили: диски з відеозаписами з боді-камер лейтенанта поліції ОСОБА_8 під назвою «№1» та «№2» від 30.07.2021р. залишити на подальше зберігання при матеріалах досудового розслідування.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1