Справа №: 398/4460/21
провадження №: 1-кс/398/895/21
УХВАЛА
Іменем України

"01" жовтня 2021 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізначача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №800001071 від 21 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській Масло ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вищезазначене майно є речовими доказами з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального проступку ОСОБА_5 .
Клопотання дізнавач мотивує тим, що 20.09.2021 року до ЧЧ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що під час несення служби добовим нарядом СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області було зупинено легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2104», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів ОСОБА_5 виявлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 зареєстровано на іншу особу, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та має ознаки підробки документів. Нарядом СРПП було викликано слідчо-оперативну групу Олександрійського РВП для подальшого встановлення всіх обставин вчинення кримінального проступку.

20 вересня 2021 року було проведено огляд місця події дізнавачем СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , під час якого за участі понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було вилучено водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запаковано до спеціалізованого пакету Національної поліції України INZ 2013391.
Враховуючи, що у відповідності до ст. 98 КПК України вилучене під час огляду місця події майно, що перебуває у користуванні ОСОБА_5 є речовими доказами у кримінальному провадження і має значення для встановлення обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, дізнавач просить задовольнити вказане клопотання.
У судовому засіданні дізнавач клопотання підтримав та просив задовольнити.
Дослідивши матеріали, що додані до клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №800001071 від 21.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
20.09.2021 року до ЧЧ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що під час несення служби добовим нарядом СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області було зупинено легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2104», д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів ОСОБА_5 було виявлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 зареєстровано на іншу особу, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та має ознаки підробки документів. Нарядом СРПП було викликано слідчо-оперативну групу Олександрійського РВП для подальшого встановлення всіх обставин вчинення кримінального проступку.

Під час огляду місця події 20 вересня 2021 року дізнавачем СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 за участі понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було вилучено водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , та запаковано до спеціалізованого пакету Національної поліції України INZ 2013391.
З протоколу допиту свідка ОСОБА_9 та копії витягу з бази ГУНП, вбачається, що посвідчення серії НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_6 в ТСЦ 2643 в м. Івано - Франківськ.
Постановою від 22.09.2021 року вказане вище посвідчення водія було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №800001071 від 21 вересня 2021 року.
Відповідно ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Норми п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При вирішенні питання щодо арешту майна та для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для сторін кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).
З наданих матеріалів встановлено, що вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є об`єктом кримінально-правових дій, тому підпадає під критерії ст. 98 КПК України, та може бути доказом у кримінальному провадженні №800001071.
Враховучи викладене, вказані речі мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів, тому слідчий судя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №800001071 від 21 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України - задовольнити.
Накласти арешт у виді позбавлення права розпорядження та користування посвідченням водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вилучено у ході огляду місця події 20 вересня 2021 року у ОСОБА_5 , з метою його збереження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.
Власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, згідно ст. 174 КПК України.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_10 НЕРОДА