печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення уповноваженому прокурору процесуального строку для вчинення процесуальних дій у рамках кримінального провадження № 0004917 від 31.10.2018 р. та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення уповноваженому прокурору процесуального строку для вчинення процесуальних дій у рамках кримінального провадження № 0004917 від 31.10.2018 р. та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що Печерською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004917 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 ,ч.1 ст.121 КК України.
У зв`язку з тим, що строк досудового розслідування закінчився, просить зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0004917 від 31.10.2018 за підозрою ОСОБА_4 у найкоротший строк вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 283, п.1 ч. 2 ст. 283, п. 10 ч. 1, ч.ч. 4,6 ст. 284 КПК України в частині ОСОБА_4 та прийняття процесуальне рішення у відповідності до с. 110 КПК України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 174 та ст. 203 КПК України, про закриття кримінального провадження.
Особа, яка звернулася зі скаргою у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дії.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене, виходячи з встановлених обставин у судовому засіданні та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки вимоги заявника, у яких він просить зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0004917 від 31.10.2018 за підозрою ОСОБА_4 у найкоротший строк вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 283, п.1 ч. 2 ст. 283, п. 10 ч. 1, ч.ч. 4,6 ст. 284 КПК України в частині ОСОБА_4 та прийняття процесуальне рішення у відповідності до с. 110 КПК України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 174 та ст. 203 КПК України, про закриття кримінального провадження, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу..

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення уповноваженому прокурору процесуального строку для вчинення процесуальних дій у рамках кримінального провадження № 0004917 від 31.10.2018 р. та зобов`язання вчинити дії- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1