Справа № 183/6083/21
№ 1-кп/183/1272/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000039 від 16 серпня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Барсово Сургутського району Ханти - Мансійського автономного округу Російської Федерації, громадянина України, працюючого водієм в ФГ «Жива земля», одруженого, маючої на утриманні малолітню доньку 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 року, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що 01 липня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням останнього, приїхали до будинку АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_3 побачив на задньому сидінні автомобіля мобільний телефон «PRESTIGIO WIZE B 1», після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна мобільного телефону марки «PRESTIGIO WIZE B 1», який належить ОСОБА_6 .
Цього ж дня, а саме 01 липня 2021 року приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в салоні автомобіля ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку № 2-А мкрн. Орільський в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, будучі переконаним, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «PRESTIGIO WIZE B 1» вартістю 265,50 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого пішов додому.
В подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 265 гривень 50 копійок.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою такою, що не має судимості, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем реєстрації характеризується посередньо, а також те, що заподіяна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки останній, хоч офіційно і працює, виконання штрафу навіть на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з урахуванням його майнового і сімейного стану (обвинувачений одружений, має на утриманні малолітню дитину), а також характеру проступку, який є корисливим кримінальним правопорушенням, буде утрудненим. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, суд вважає за недоцільне призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, а так само покарання у виді арешту, яке передбачає реальну ізоляцію особи. За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Також, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 343,22 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 4123-21 від 19.08.2021 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «PRESTIGIO WIZE B 1» чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 343 гривні 22 копійки.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1