печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7399/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДБР, нагляду за його оперативними підрозділами та підтриманням публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДБР, нагляду за його оперативними підрозділами та підтриманням публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на речі та документи, вилучені 23.12.2021 під час обшуку, за адресою АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0002990.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ст. 386, ч. 1 ст. 396 КК України.

Під час досудового розслідування установлено, що учасники створеної колишнім Головою ВГСУ ОСОБА_6 злочинної організації причетні до привласнення грошових коштів в особливо великих розмірах ПАТ «Універмаг Україна» та замаху на заволодіння майном вказаного товариства, тобто до злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, у 2011 році власник ірландської компанії «Quinn Group» ОСОБА_7 , що володіло в Україні універмагом «Україна», був визнаний банкрутом. Суд Північної Ірландії визнав неможливість виплати Квінном 2,8 млрд євро держбанку Irish Bank Resolution Corporation (IBRC), у зв`язку з чим всі його майнові права, у тому числі щодо ПАТ «Універмаг Україна» перейшли до вказаного банку. Водночас у ПАТ «Універмаг Україна» були боргові зобов`язання перед Ірландською компанією «Демесне Інвестмент Лімітед» на загальну суму 80 млн. доларів США.

З метою заволодіння майном ПАТ «Універмаг Україна» у період 2011 2013 років не встановлені особи уклали ряд договорів щодо переуступки права вимоги на підконтрольні офшорні та українські компанії, а саме до компанії «Ліндхраст Девелопмент Трейдінг С.А.», ТОВ «Факторингова компанія «Елегант Інвест» та ТОВ «Фінансова компанія «Зеніт», яким у період 2012 -2013 років безпідставно було перераховано 4,7 млн. доларів США та 80 млн. гривень.

Так, ПАТ «Універмаг Україна» (ЄДПОУ 01564897) з рахунку НОМЕР_1 , який відкрито у ПАТ «АКБ «Конкорд» у період з 18.07.2012 по 24.03.2013, на рахунок ТОВ «Факторингова компанія «Елегант Інвест» НОМЕР_2 , який відкрито в ПАТ «КБ «Преміум» здійснено перерахування грошових коштів на загальну суму 39 082 177,88 грн. У період з 15.05.2012 по 04.07.2012 ПАТ «Універмаг Україна» (ЄДПОУ 01564897) з рахунку НОМЕР_1 , який відкрито у ПАТ «АКБ «Конкорд», на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Зеніт» НОМЕР_3 , який відкрито в АТ «Дельта Банк» здійснено перерахування грошових коштів на загальну суму 39 200 000,00 грн. У період з 02.12.2011 по 22.12.2011ПАТ «Універмаг Україна» з рахунку НОМЕР_4 , який відкрито у АТ «Златобанк», на рахунок « ОСОБА_8 », який відкрито в АТ «Златобанк» здійснено перерахування грошових коштів на загальну суму 4 720 000 доларів США.

Досудовим розслідуванням перевіряються факти створення та функціонування злочинної схеми, організованої колишнім директором ПАТ «Універмаг Україна» ОСОБА_9 , направленою на заволодіння грошовими коштами ПАТ «Універмаг Україна», шляхом переведення грошових коштів на рахунки «Ліндхраст Девелопмент Трейдінг С.А.», ТОВ «Фінансова компанія «Зеніт» та ТОВ «Факторингова компанія «Елегант Інвест» на підставі підробленого договору.

У той же час, з метою подальшого виконання злочинного плану та не допущення до виконання службових обов`язків нового директора ПАТ «Універмаг Україна» ОСОБА_10 колишніми директором ОСОБА_11 був залучений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші колишні працівники ПАТ «Універмаг Україна», інші особи, які діючи на підставі виданих довіреностей здійснювали подання до Господарського суду м. Київ ряду позовів.

У період 20112013 років за результатом розгляду вказаних позовів чисельними рішеннями господарського суду м. Києва, які виносились під впливом блокувалось рішення зборів акціонерів ПАТ «Універмаг Україна», зокрема представників IBRC, про зміну директора універмагу, що сприяло безпідставному виведенню зазначених коштів із рахунків універмагу.

Оглядом автоматизованої системи ВГСУ встановлено, що розподіл касаційних скарг у вказаному суді у справах, стороною в яких виступало ПАТ «Універмаг Україна» щодо зміни керівництва, погашення та стягнення заборгованості, відбувалось із втручанням до цієї автоматизованої системи.

Допитаний свідок директор ПАТ «Універмаг Україна» ОСОБА_13 підтвердив факт незаконної діяльності колишнього директора Янез ОСОБА_14 направленої на заволодіння грошовими коштами ПАТ «Універмаг Україна» та повідомив, що до вказаної злочинної діяльності були залучені колишні працівники ПАТ «Універмаг Україна» ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; адвокати ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які діючи за вказівкою Янез ОСОБА_14 та на підставі виданих довіреностей здійснювали подання до Господарського суду м. Київ ряду безпідставних позовів, основною метою яких було не допущення ОСОБА_13 до виконання повноважень директора.

Також до вказаної схеми були залучені засновники та директори компаній, на рахунки яких відбулось перерахування грошових коштів ТОВ «Факторингова компанія «Елегант Інвест»: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; ТОВ «Фінансова компанія «Зеніт»: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Останні діяли під керуванням довірених осіб ОСОБА_6 ОСОБА_26 та ОСОБА_12 .

Вищевказані факти підтвердили допитані свідки головний бухгалтер ПАТ «Універмаг Україна» ОСОБА_27 та її заступник ОСОБА_28 , які повідомили, що всі перерахування грошових коштів на рахунки компаній Ліндхраст Девелопмент Трейдінг С.А.», ТОВ «Факторингова компанія «Елегант Інвест» та ТОВ «Фінансова компанія «Зеніт» відбувались лише за її особистим погодженням.

Таким чином встановлено, що до вчинення цього злочину причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до отриманих слідством відомостей, діючи за попередньою змовою з директором ПАТ «Універмаг Україна» Янез ОСОБА_14 та іншими особами відповідав за координацію діяльності підлеглих працівників, їх взаємодію з іншими невстановленими особами під час здійснення описаної вище протиправної діяльності та за перерахування грошових коштів на рахунки «Ліндхраст Девелопмент Трейдінг С.А.», ТОВ «Факторингова компанія «Елегант Інвест» та ТОВ «Фінансова компанія «Зеніт».

23.12.2021 в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_12 вилучено: Предмет схожий на штик-ніж №36/2 з ножними №86; Аркуш паперу А4 з друкованим текстом; Флеш-носій в корпусі сріблястого кольору без номера; Мобільний телефон Nokia 8800 c/н НОМЕР_5 ; iPhone 7 без сим-карти IMEI НОМЕР_6 ; iPhone 12, сим-карта «Київстар» mini IMEI НОМЕР_7 ; iPhone 7, IMEI НОМЕР_8 ; Мобільний телефон Nokia 6700, с/н НОМЕР_9 ; iPhone 5s, IMEI НОМЕР_10 ; Мобільний телефон HTC IMEI НОМЕР_11 ; Мобільний телефон HTC позначений «Dids qudio»; Мобільний телефон Sigma ip68; iPhone 4 IMEI НОМЕР_12 ; Мобільний телефон Samsung с/н НОМЕР_13 ; Мобільний телефон Sigma ip68; Мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_14 ; Мобільний телефон Filips IMEI НОМЕР_15 ; Мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_16 ; Мобільний телефон Nomi IMEI НОМЕР_17 ; Мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_18 ; Мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_19 ; Мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_20 ; Мобільний телефон Nokia IMEI НОМЕР_21 ; Мобільний телефон Filips IMEI НОМЕР_22 ; Ноутбук Asus № НОМЕР_23 , S/n НОМЕР_24 ; НОМЕР_25 з фото ОСОБА_29 та друкованим текстом; iPad Pro модель А 2014 s/n DLXV7064KC6T.

21.01.2022 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва, за результати розгляду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, накладено арешт на вищевказане майно, вилученого під час обшуку помешкання ОСОБА_12

10.02.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, без участі прокурора у кримінальному провадженні, частково задоволено скаргу представника ОСОБА_12 та скасовано арешт вищезазначеного майна, вилученого під час обшуку помешкання ОСОБА_12 (окрім предмету схожого на штик-ніж №36/2 з ножними №86).

23.12.2021 постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучене в ході обшуку 23.12.2021 майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002990.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання адвоката на необґрунтованість клопотання, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про накладення арешту на майно документами та слідчим під час судового засідання.

Таким чином, адвокатом не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, як про це ініційовано питання адвокатом.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку слідчого та заперечення адвоката, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ст. 386, ч. 1 ст. 396 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДБР, нагляду за його оперативними підрозділами та підтриманням публічного обвинувачення у відповідних провадженнях, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

1) Аркуш паперу А4 з друкованим текстом;

2) Флеш-носій в корпусі сріблястого кольору без номера;

3) Мобільний телефон Nokia 8800 с/н НОМЕР_5 ;

4) iPhone 7 без сим-карти ІМЕІ НОМЕР_6 ;

5) iPhone 12, сим-карта «Київстар» mini ІМЕІ НОМЕР_7 ;

6) iPhone 7, ІМЕІ НОМЕР_8 ;

7) Мобільний телефон Nokia 6700, с/н НОМЕР_9 ;

8) iPhone 5s, ІМЕІ НОМЕР_10 ;

9) Мобільний телефон НТС ІМЕІ НОМЕР_11 ;

10) Мобільний телефон НТС позначений «Dids qudio»;

11) Мобільний телефон Sigma ір68;

12) iPhone 4 ІМЕІ НОМЕР_12 ;

13) Мобільний телефон Samsung с/н НОМЕР_13 ;

14) Мобільний телефон Sigma ір68;

15) Мобільний телефон Nokia ІМЕІ НОМЕР_14 ;

16) Мобільний телефон Filips ІМЕІ НОМЕР_15 ;

17) Мобільний телефон Nokia ІМЕІ НОМЕР_16 ;

18) Мобільний телефон Nomi ІМЕІ НОМЕР_17 ;

19) Мобільний телефон Nokia ІМЕІ НОМЕР_18 ;

20) Мобільний телефон Nokia ІМЕІ НОМЕР_19 ;

21) Мобільний телефон Nokia ІМЕІ НОМЕР_20 ;

22) Мобільний телефон Nokia ІМЕІ НОМЕР_21 ;

23) Мобільний телефон Filips ІМЕІ НОМЕР_22 ;

24) Ноутбук Asus № F1NOCV43332204C, S/n НОМЕР_24 ;

25) НОМЕР_25 з фото ОСОБА_29 та друкованим текстом;

26) iPad Pro модель А 2014 s/n DLXV7064KC6T, із забороною власнику користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1