Провадження 1-кп/522/591/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР № 0000343 від 10 лютого 2019 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Копивка, Тульчинського району, Вінницької області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2018 року, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Учасники процесу:
прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1. Так, 08 лютого 2019 року у невстановлений час, ОСОБА_5 , знаходячись біля буд. 10/12 по вул. Посмітного, що у Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до автомобіля марки ЗАЗ ЛаУЗ «Волинець» 1985 р.в., з д.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який був припаркований на одному і тому ж місці довгий час у занедбаному стані, зробив заміну номерних знаків, на номерний знак автомобіля марки ЛуАЗ д.н. НОМЕР_3 , який був у користуванні ОСОБА_5 після чого надав службі вантажоперевезення автомобілів свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки ЛуАЗ д.н. НОМЕР_3 , який заздалегідь підготував, тим самим ввів водія евакуатора в оману, і заволодів вказаним автомобілем, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 80 000 грн.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 :
2. У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінальних правопорушень вказаних у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він заволодів автомобілем, вважав, що автомобіль нікому не належить, так як тривалий час ним ніхто не користувався. Автомобіль відремонтував, та добровільно повернув потерпілій, у вчиненому розкаюється.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілої та її представника про розгляд справи за їх відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 .
4. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .
5. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдану шкоду.
6. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
7. Суд, при обранні заходу примусу обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
8. Судом встановлено, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, та повернув автомобіль власниці, обтяжуючих обставин по справі немає, а тому призначати покарання варто з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України.
9. Також, судом взято до уваги той факт, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України винним у вчиненні якого визнається, 08.02.2019, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року.

10. Згідно зі загальним правилом дії Закону у часі, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

11. Однак, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

12. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

13. Таким чином, суд дійшов переконання, що призначення покарання у виді штрафу, тобто найменш суворого покарання, відповідає вчиненому діянню, особі обвинуваченого та таким чином покращується правове становище особи.

Щодо цивільного позову
14. Крім того, до провадження суду в порядку ст. 128 КПК України, надійшов цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

15. Так, відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

16. Так, згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із втратою чи пошкодженням її майна.

17. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

18. Стосовно відшкодування моральної шкоди суд дійшов висновку, що насправді потерпілому спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях і переживаннях, пов`язаних із втратою свого майна. Суд враховує характер та глибину перенесених потерпілою душевних страждань, характер протиправних дій обвинуваченого та ступінь його вини. Також, суд взяв до уваги, що обвинувачений добровільно повернув авто власниці. Крім цього, обвинувачений відремонтував авто, і на момент притягнення його до відповідальності, транспортний засіб знаходився у кращому стані, ніж до вчинення злочину. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що самої констатації спричиненої шкоди буде достатньо для справедливої сатисфакції, за викладених умов і обставин, а тому підстав для задоволення цивільного позову суд не встановив.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
19. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
20. Судові витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави.
14. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ст. 69-1 КК України, керуючись ст.ст. 124, 128, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
1. ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України ( в ред. Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) у виді штрафу у розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень), в дохід держави.
2. Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу Приморський районний суд м. Одеси шляхом надання документу про сплату штрафу.

3. Речові докази: ДВД-диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки ЗАЗ ЛаУЗ «Волинець» 1985 р.в., з д.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 вважати переданим за належністю.

4. Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди залишити без задоволення.

5. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

7. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
28.10.2021