ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/507/21
Провадження № 1-кп/522/124/21

12 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_3 ,
потерпілий, цивільний позивач - ОСОБА_4 ,
представник потерпілого, цивільного позивача - адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_6 ,
захисники - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003178 від 01.11.2020р. відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 приблизно о 06:30, знаходячись на вулиці за адресою: вул. Рішельєвська, 12 у м. Одеси, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив припаркований поблизу автомобіль ВMW 730, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , у якому на місці водія знаходився раніше не відомий йому потерпілий ОСОБА_4 , та у нього виник протиправний намір спрямований на використання зазначеного автомобіля для проїзду до місця свого проживання у м. Одесі. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 не маючи ні дійсного, ні уявного права на зазначений автомобіль, підійшов до нього, самовільно відчинив передні пасажирські двері та, не питаючи дозволу ОСОБА_4 , всупереч волі останнього, сів на переднє пасажирське місце автомобіля, тим самим незаконно проникши в нього. ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 звільнити салон автомобіля, на що останній не реагував, натомість пропонував ОСОБА_4 поїхати відпочити разом або відвезти його до місця проживання, на що останній відповів відмовою. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, з метою залякування потерпілого ОСОБА_4 та примушення його до здійснення руху на зазначеному транспортному засобі, усно у завуальованій формі висловив погрозу щодо застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В результаті зазначених дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_4 , побоюючись застосування фізичного насильства відносно себе, вийшов з салону автомобіля та пішов від нього, щоб звернутися за допомогою. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, діючи всупереч волі потерпілого ОСОБА_4 , пересів на місце водія, скориставшись залишеним ключем у замку запалювання, запустив двигун і почав рух на зазначеному автомобілі, поїхавши з місця події, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом, належним ОСОБА_4 .
В подальшому, після повідомлення потерпілим ОСОБА_4 до органів поліції про незаконне заволодіння належним йому автомобілем, зазначений транспортний засіб був виявлений працівниками поліції на перехресті вул. Пантелеймонівської та вул. Рішельєвської у м. Одесі. Ігноруючи вимоги працівників поліції про зупинку, ОСОБА_6 продовжив рух на зазначеному автомобілі до вул. Середньофонтанської у м. Одесі, де біля будинку № 30 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю маршрутного транспортного засобу пасажирського автобусу БАЗ А07923 з реєстраційним номером НОМЕР_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема автомобіль, належний потерпілому ОСОБА_4 - повністю знищено.
Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду у розмірі ринкової вартості зазначеного транспортного засобу в сумі 67 804 (шістдесят сім тисяч вісімсот чотири) грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, як: незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав лише в частині незаконного заволодіння транспортним засобом, належним потерпілому ОСОБА_10 , однак заперечив факт застосування при цьому погроз до останнього. В ході допиту обвинувачений показав, що 01.11.2020 близько 06:30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку №12 по вул. Рішельєвській у м. Одеса. та побачив поблизу припаркований автомобіль BMW 730, в салоні якого знаходився раніше йому не знайомий ОСОБА_4 . Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_6 відкрив дверцята, сів на переднє пасажирське місце біля ОСОБА_4 та почав розмовляти з ним. В ході розмови ОСОБА_6 просив ОСОБА_4 відвезти його додому, на що останній відповів відмовою. У зв`язку з цим ОСОБА_6 жартома сказав ОСОБА_4 фразу, яку дослівно не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного спяніння, невиключає, що так як сказав потерпілий у ході додаткового допиту про батків. Після цього ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та кудись зник. ОСОБА_6 також вийшов з транспортного засобу, оглядівся та не побачивши ОСОБА_4 , повернувся до автомобіля, де побачив ключі у замку запалювання. Після цього, він сів на місце водія, запустив двигун та поїхав на автомобілі у напрямку вул. Середньофонтанської у м. Одесі до місця свого проживання. Під час керування зазначеним автомобілем ОСОБА_6 бачив, що його переслідують та намагаються зупинити працівники поліції, проте він продовжував рух у вказаному напрямку. На вул. Середньофонстанській він зіткнувся із маршрутним транспортним засобом. Вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України. Також обвинувачений повідомив, що відшкодував потерпілому завдану шкоду та примирився з ним.
Не зважаючи на часткове визнання вини, вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за встановлених судом обставин, підтверджується наступними дослідженими в ході розгляду справи доказами:
-показаннями допитаного 11.03.2021 у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якими 01.11.2020 приблизно о 06:15 у м. Одесі у Приморському районі він їхав додому на своєму автомобілі марки BMW 730. Через те, що охолоджуюча рідина в двигуні автомобіля закипіла та автомобіль почав працювати неналежним чином, ОСОБА_4 зупинився на паркувальному майданчику біля супермаркету «Два кроки», за адресою вул. Рішельєвська, 12 у м. Одеса. Вийшовши з автомобіля, він відкрив капот, після чого повернувся до салону та сів на місце водія. Через деякий час, ОСОБА_4 побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який, підійшов до його автомобіля, відкрив передні пасажирські дверцята та без дозволу ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське місце. В руках ОСОБА_6 тримав банку пива та мав ознаки сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 вийти з автомобіля, на що останній відповів, що він з поліції і щоб ОСОБА_4 не хвилювався. ОСОБА_6 почав пропонувати поїхати із ним відпочити, на що ОСОБА_11 відповів відмовою. Після цього ОСОБА_6 сказав, що якби зараз були дев`яності роки, він виколов би око ОСОБА_4 ножем, а потім заволодів би його автомобілем. ОСОБА_4 відчув загрозу для себе, а тому вийшов з автомобіля, забувши при цьому ключ в замку запалювання транспортного засобу. ОСОБА_4 почав телефонувати в поліцію. Переходячи проїзну частину дороги на вул. Рішельєвській та розмовляючи із працівником поліції по мобільному телефону, ОСОБА_4 побачив, як ОСОБА_6 відкрив передні пасажирські двері автомобіля, вийшов з нього, закрив капот, без дозволу сів за кермо автомобіля, запустив двигун та поїхав на автомобілі в невідомому напрямку. Через 5-10 хвилин після зазначеної події, ОСОБА_4 зателефонували працівники поліції та повідомили, що його автомобіль марки BMW 730 потрапив у дорожньо-транспорту пригоду на вул. Середньофонтанській, біля будинку №30. Потерпілий викликав таксі і приблизно через 10 хвилин приїхав на місце за вказаною адресою, де побачив свій автомобіль, який потрапив у ДТП із маршрутним автобусом.
В ході додаткового допиту 02.09.2021 потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що після його відмови відвезти ОСОБА_6 відпочити останній сказав, що якби зараз були «дев`яності роки» і на їхніх місцях сиділи б їхні батьки, то батько ОСОБА_6 виколов би око батьку ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_4 наголосив, що йому стало некомфортно, оскільки він не розумів, навіщо ОСОБА_6 сказав зазначену фразу, а тому вийшов з автомобіля для того, щоб покликати когось на допомогу.
Також потерпілий повідомив, що завдану йому діями ОСОБА_6 шкоду відшкодовано у повному обсязі, претензій матеріального чи морального характеру до останнього він не має.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , згідно з якими 01.11.2020, будучи працівником поліції у складі патрульного екіпажу разом з працівниками поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 несла службу на території Приморського району м. Одеси. Приблизно о 06:00 06:30 їм на службовий планшет прийшло повідомлення про незаконне заволодіння транспортного засобу, яке відбулось на перехресті вулиць Рішельєвської та Грецької у м. Одесі. З метою уточнення відомостей, вказаних у повідомленні, із заявником ОСОБА_4 в телефонному режимі розмовляв ОСОБА_14 . Виїхавши на виклик, зазначені працівники поліції на перехресті вул. Пантелеймонівської та вул. Рішельєвської побачили автомобіль, який за описом був схожий на транспортний засіб заявника ОСОБА_4 . Зазначене авто рухалось на великій швидкості в бік залізничного вокзалу у м. Одесі станції «Одеса-Головна». Екіпаж поліції здійснював переслідування вказаного автомобіля на службовому транспорті із застосуванням світлових сигналів та гучномовця, проте водій переслідуваного автомобіля на вимогу зупинитися не реагував та збільшував швидкість руху. Доїжджаючи по вул. Середньофонтанській до будинку № 30, переслідуваний автомобіль почало заносити, внаслідок чого він скоїв зіткнення із маршрутним транспортним засобом в результаті якого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Наблизившись до автомобіля, що переслідувався, вона побачила, що його водій отримав значні тілесні ушкодження, його обличчя було у крові, при цьому він мав ознаки алкогольного сп`яніння та виражався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , які за суттю аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 . Разом з цим, ОСОБА_14 зазначив, що зателефонувавши заявнику ОСОБА_4 з метою уточнення відомостей, вказаних у повідомленні, що надійшло на службовий планшет, останній в телефонному режимі повідомив, що за адресою: м. Одеса, перехрестя вулиць Рішельєвської та Грецької невідома особа із застосуванням погроз заволоділа належним йому автомобілем марки BMW.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , які за суттю аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 за виключенням того, що він чув зміст розмови ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_4 та оглядав водія автомобіля BMW, який переслідувався у зв`язку з повідомленням про незаконне заволодіння транспортним засобом та який потрапив у ДТП.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , згідно з якими в один із днів восени 2020 року, будучи працівником поліції та несучи службу у складі екіпажу разом із працівниками поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , він отримав повідомлення з орієнтуванням про незаконне заволодіння транспортного засобу BMW сірого кольору за адресою: перехрестя вул. Рішельєвській та вул. Грецькій. Через декілька хвилин по радіозв`язку було повідомлено, що схожий автомобіль виявлено - він рухається в бік Залізничного вокзалу станції «Одеса-Головна». Він у складі зазначеного екіпажу працівників поліції прибув на вул. Середньофонтанську у м. Одесі, де почав здійснювати відвід проїжджаючого по вулиці транспорту. Під час цього він побачив автомобіль BMW сірого кольору, який рухаючись по зазначеній вулиці із високою швидкістю зіткнувся з маршрутним автобусом. Водій вказаного автомобілю був госпіталізований до лікарні. Водій автомобіля перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав різкий запах алкоголю з порожнини рота.
- показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які за суттю аналогічні показанням свідка ОСОБА_15 , при цьому водія автомобіля BMW вони не оглядали.
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.11.2020 від ОСОБА_4 , відповідно до якого останній звернувся до органів поліції з приводу того, що 01.11.2020 близько 06:34 за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 12 невідома особа, погрожуючи застосуванням насильства заволоділа його автомобілем «ВMW» 730, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- даними копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №7191/20/000716 від 08.10.2020, що підтверджує набуття у власність (законне володіння) ОСОБА_4 автомобіля марки «ВMW» моделі 730 сірого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_3 ;

- даними протоколу огляду місця події від 01.11.2020, проведеного за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 12 з таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до яких оглянуто вказане потерпілим ОСОБА_4 місце незаконного заволодіння належного йому транспортним засобом ділянка дороги за вказаною адресою;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2020 з довідкою до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_4 , з-поміж представлених для впізнання фотографій осіб, впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 01.11.2020 знаходячись у м. Одеса на вул. Рішельєвській, 12 незаконно заволоділа належним йому автомобілем;

- даними відеозаписів з камер внутрішнього та зовнішнього спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 19, кут вул. Рішельєвська та протоколом огляду зазначених відеозаписів від 05.11.2020, з яких вбачається, що особа, зовні схожа на обвинуваченого ОСОБА_6 , близько 06:15 перебувала біля магазину та близько 06:16 у приміщенні магазину за вказаною адресою, недалеко від місця заволодіння транспортним засобом;

- даними відеозапису з камер спостереження «Безпечне місто» та протокол огляду зазначеного відеозапису від 14.12.2020, з якого вбачається, що особа, зовні схожа на обвинуваченого ОСОБА_6 , близько 06:38 перебувала на проїзній частині за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 19, кут вул. Рішельєвська, недалеко від місця заволодіння транспортним засобом;

- даними протоколу огляду місця події від 01.11.2020 з таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до якого оглянуто місце ДТП за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30, а саме: зіткнення транспортних засобів: автомобіля марки «ВMW 730» з реєстраційним номером НОМЕР_1 і пасажирського автобуса з реєстраційним номером НОМЕР_4 ;

- даними з відеозаписів з портативних реєстраторів поліцейських №: 001309, 001567 від 01.11.2020 та протоколу огляду відеозапису від 09.11.2021, які підтверджують фіксування в період з 06:43 обставин, що мали місце після ДТП за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30 за участю транспортних засобів «ВMW 730» сірого кольору та автобусом БАЗ А07923 з реєстраційним номером НОМЕР_4 .

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2020 року, з якого вбачається, що 01.11.2020 о 07:30 годин за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30 фактично затримано ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2020 з довідкою до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_12 з-поміж представлених для впізнання фотографій осіб впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 01.11.2020 була учасником ДТП, що відбулось за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30.

- даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння КНП «ООМЦПЗ» ООР № 000497 від 01.11.2020, згідно з висновками якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- даними висновку експерта №20-6546 автотоварознавчої експертизи КТЗ від 21.12.2020, відповідно до якого автомобіль марки «ВMW 730i» з реєстраційним номером НОМЕР_1 при ДТП 01.11.2020 повністю знищено, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику, визначається рівною ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження та становить 67804 грн. 00 коп. Згідно з актом здачі-приймання висновку експерта №20-6546 загальна вартість авто-товарознавчої експертизи КТЗ становить 1 634 гривні 40 копійок.
Відповідно до п.1 примітки до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Згідно з роз`ясненнями наданими у п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом може здійснюватися шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення власника чи законного користувача від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слід розуміти заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не призвело до короткочасного розладу здоров`я або короткочасної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (нанесення ударів, побоїв, обмеження чи незаконне позбавлення волі за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння). Погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, є психологічним насильством, яке полягає у залякуванні потерпілого негайним застосуванням до нього такого фізичного насильства. Висловлюючи погрозу, винна особа може конкретизувати зміст фізичного насильства (нанесення ударів побоїв, обмеження чи позбавлення волі тощо), а може і не робити цього. Встановлюючи зміст погрози, слід враховувати всю сукупність об`єктивних і суб`єктивних обставин справи (час, місце, обстановка вчинення посягання, кількість осіб, які посягають, і потерпілих предмет, яким погрожував винний, суб`єктивне сприйняття погрози потерпілим тощо.

Отже, не зважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 факту застосування погрози насильства до потерпілого ОСОБА_4 під час заволодіння належним останньому транспортним засобом та твердження про те, що його висловлювання щодо насилля мало характер жарту, зазначене спростовуються насамперед показаннями потерпілого ОСОБА_4 , на підставі яких суд дійшов висновку, що висловлення ОСОБА_6 являло собою погрозу застосування насилля виражену у завуальованій формі, спрямовану на залякування потерпілого та примушування його до руху на автомобілі. При цьому з урахуванням обставин події, а саме: раннього та ще темного часу доби, відсутності значної кількості людей на вулиці, того що потерпілий не знав раніше обвинуваченого, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, його поведінка носила зухвалий характер, потерпілий та обвинувачений перебували у обмеженому просторі салону автомобіля, а також того, що, одразу після висловлювань обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 залишив салон власного автомобіля свідчать, що погроза застосування насильства, здійснена обвинуваченим, носила реальний характер, як з точки зору об`єктивних обставин, так із точки зору суб`єктивного сприйняття її потерпілим.

Крім того, зазначений факт підтверджується, в тому числі, даними зазначеного вище протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.11.2020, поданої потерпілим ОСОБА_4 , відповідно до якої заволодіння його автомобілем здійснено невідомою особою із погрозою застосуванням насильства.
Разом з цим, оскільки в ході допиту потерпілий ОСОБА_4 не зміг однозначно оцінити дії обвинуваченого, з точки зору ступеню небезпечності можливого застосування насилля щодо нього, суд, керуючись положеннями ч.3 ст. 62 Конституції України, ч. 4 ст. 17 КПК України, тлумачить зазначений сумнів на користь обвинуваченого та розцінює здійснене ним висловлювання, як погрозу застосування насильства, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілого.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, як: незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, є самозайнятою особою, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також в ході розгляду судом встановлено, що завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 матеріальна та моральна шкода обвинуваченим ОСОБА_6 добровільно відшкодована в повному обсязі.

Таким чином, відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку. Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, без конфіскації майна. Саме таке покарання на думку суду здатне досягти його мети.
Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, спрямовану на усунення наслідків шкоди завданої його протиправними діями, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та його може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання цивільного позову представника цивільного позивача ОСОБА_5 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_4 02.09.2021 подано до суду заяву про відмову від позову, яка обґрунтована добровільним відшкодуванням ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат, у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Таким чином процесуальні відносини, пов`язані із відмовою від цивільного позову положенням КПК України не врегульовані, що відповідно до ч.5 ст.128 КПК є підставою для застосування норм Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За даних обставин провадження у справі за позовом представника цивільного позивача ОСОБА_5 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст.ст. 118,124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100,118,124, 174, 286, 349, 368, 370, 374, 375 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_6 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбутого покарання термін його перебування під вартою з 01.11.2020 до 03.11.2020, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді застави відносно ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.
Провадження у справі за цивільним позовом представника цивільного позивача ОСОБА_5 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди закрити.
Скасувати арешт накладений на транспортний засіб автомобіль «BMW 730», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 05.11.2020.
Скасувати арешт накладений на транспортний засіб автобус «БАЗ А07923», реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 05.11. 2020.
Речові докази:
DVD диск з відеозаписами обставин події, які мали місце 01.11.2020 за адресою: м. Одеса, вул. Грецка, б.19, з камер внутрішнього та зовнішнього спостереження магазину «Два шага» зберігати при матеріалах кримінального провадження.
DVD диск з відеозаписами обставин події, які мали місце 01.11.2020 за адресою: м., Одеса, вул. Рішельєвська Середньофонтанська, 30, з нагрудних камер поліцейських зберігати при матеріалах кримінального провадження.
DVD диск з відеозаписами обставин події, які мали місце 01.11.2020 за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська кут вул. Грецька з камер «Безпечне місто» зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи у сумі 1 634 (тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 40 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1