Справа №280/498/19
УХВАЛА

04.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, недопитаних свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального правопорушення іншим чином. Зазначив, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники заперечили клопотанню прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведено та не надано доказів про наявність ризиків, а висловлені прокурором ризики є надуманими і нічим не підтверджуються. Просять врахувати, що у ОСОБА_4 у Житомирському районі є орендоване житло, що останній хворіє, що його матір потребує допомоги у зв`язку з хворобою та погані умови тримання в умовах слідчого ізолятора. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт із використанням електронного засобу контролю. При цьому захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із використанням електронного засобу контролю своїм підзахисним, підтримане у судовому засіданні стороною захисту. В обґрунтування вказав на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, посилається на норми КПК України та рішення Европейського Суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники заперечили щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу. Зазначили, що обвинувачений є несудимим, не тиснув на потерпілу, наявність іншого кримінального провадження не дають підстави для продовження запобіжного заходу, відсутні підстави для розгляду клопотання прокурора, хворіє.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 07.09.2021 строки тримання під вартою обвинувачених закінчуються 06.11.2021 (включно), однак судове провадження не завершене.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке клопотання може бути розглянуто головуючим суддею колегії.

Згідно з ч.3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Посилання сторони захисту на недоведеність винуватості, судом відхиляється, оскільки до завершення судового розгляду, оцінка доведеності винуватості особи є передчасною, вона не може бути надана без дослідження усього комплексу наявних у справі доказів, а відтак оцінку доказів у їх сукупності та взаємозв`язку суд буде надавати лише в нарадчій кімнаті.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд бере до уваги, оскільки і на сьогоднішній день продовжує існування певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих особливо тяжких злочинів можуть вдатися до відповідних дій.
Отже, ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були однією з підстав застосування та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, не зменшилися та продовжують існувати.
Як зазначено в рішенні ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, а у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
За таких обставин, суд враховуючи викладене та матеріали справи, приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, а міцні соціальні зв`язки на які вказує сторона захисту не дають підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків.
З огляду на наведене, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає задоволенню та без визначення розміру застави, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд відмовляє. Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд не може покласти в основу свого рішення.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює суд, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.ст. 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів по 03.01.2022 (включно).
Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із використанням електронного засобу контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: ОСОБА_1