Провадження № 11-кп/4820/837/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції в системі «EASYCON» виділене провадження по кримінальному провадженні №0000168 від 10 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09 листопада 2021 року кримінальне провадження №0000168 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, скеровано до Хмельницького апеляційного суду для внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення цього кримінального провадження до Соснівського районного суду міста Черкаси.

Клопотання прокурора задоволено та строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжено до 06 січня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу відмовлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 09 листопада 2021 року та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Уважав, що вказане судове рішення є необґрунтованим та передчасним.

Крім того, обґрунтованість застосування запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням права особи на свободу, зокрема, тримання її під вартою має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу.

Зазначав, що суд першої інстанції не ретельно дослідив матеріали кримінального провадження, поверхнево проаналізував ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Ризики, на які посилається сторона обвинувачення, втратили свою актуальність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_6 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.1 ст.263, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
В ході підготовчого судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також передбачені ст.177 КПК України ризики не зменшились.
Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_8 зверталася до суду першої інстанції з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Так, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою до 20 листопада 2021 року включно. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється за можливе.

На думку суду першої інстанції, на даний час продовжують існувати визначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та незаконного впливу на свідків, адже ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, в тому числі й особливо тяжкого злочину, яким було позбавлено життя людини, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. На даний час потерпілі та свідки не допитані, обставини справи судом не з`ясовано.
Крім того, взято до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується ще в ряді кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України (справа перебуває в провадженні залізничного районного суду міста Львова).
Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , а судом першої інстанції вказані підстави ретельно досліджені.

Відповідно до вимог п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів приходить до висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відповідає характеру та тяжкості вчинених правопорушень, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: можливість переховування від суду та впливу на свідків є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Тому в даному випадку наявні підстави для продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватись гарантіями явки в судове засідання.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, враховуючи всі обставини вчинених злочинів, не зможуть запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема відносно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Матеріали клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та дані.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку такого тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
В даному випадку суд першої інстанції дотримався вказаних вимог.
В даному випадку, більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_8 .

Колегія суддів зазначає, що встановлені судом першої інстанції ризики є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при перегляді провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2021 року щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4