Справа № 750/9926/21
Провадження № 1-кс/750/3533/21
У Х В А Л А

08 листопада 2021 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000049 від 16.05.2021,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2021 до суду надійшло клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на земельну ділянку державної форми власності з кадастровим номером :11:000:0002 загальною площею 63,3438 га, з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що розташована за межами населених пунктів МихайлоКоцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, а також на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, що незаконно ростуть на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці, власником яких являється держава в особі Чернігівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп», заборонивши службовим особам підприємств, установ, організацій, фізичним та юридичним особам, чи будь-яким іншим особам користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказану земельну ділянку та посіви.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Представник власника земельної ділянки в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відділом дізнання Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 від 16.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, прокурор вказує на необхідність збереження речових доказів, упередження незаконного збору урожаю, подальшого його продажу та відчуження, знищення слідів кримінального правопорушення, а також для забезпечення відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Тобто, у вказаній нормі йдеться не лише про необхідність врахування доказів вчинення кримінального правопорушення взагалі, а про достатність доказів вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, тоді як на даний час у кримінальному провадженні такі докази відсутні та суду не надані.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України арешт майна не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Також клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, земельна ділянка державної форми власності з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, з кадастровим номером :11:000:0002 має загальну площу 63,3438 га. Самовільно зайнята невстановленими на даний час особами частина цієї земельної ділянки площею близько 29 га використовується для вирощування сільськогосподарської культури кукурудзи.
Проведеними 25.06.2021 та 23.10.2021 оглядами виявлено, що вказана ділянка оброблена механічним способом (за допомогою сільськогосподарської техніки) та засіяна кукурудзою на площі близько 19 га.

28.06.2021 постановою прокурора Чернігівської окружної прокуратури зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :11:000:0002 загальною площею 63,3438 га та посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, що незаконно ростуть на ній, визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ні в поданому клопотанні, ні в судовому засіданні не довів необхідності накладення арешту на всю земельну ділянку площею 63,3438 га, тоді як посіви сільськогосподарської культури кукурудзи засіяні лише на її частині, а саме, на площі близько 19 га, про що зазначено і в протоколі огляду.
З Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що відомості до нього внесені 16.05.2021, однак на час звернення до суду з клопотанням не встановлено причетність жодної фізичної чи юридичної особи до можливого кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 197-1 КК України. Прокурор у ході розгляду клопотання також не надав жодних доказів на підтвердження того, що взагалі проводяться будь-які слідчі (розшукові) дії з приводу встановлення таких осіб. Разом з тим, у клопотанні самовільне зайняття земельної ділянки зазначене як доведений факт, а також зазначається, що посіви та урожай здобуті винними особами незаконно та є доходом від злочину.
Санкція ч. 1 ст. 197-1 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування, не передбачає конфіскації майна, тому за відсутності вагомих доказів на підтвердження існування обґрунтованої підозри є достатні сумніви, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, осіб, (що не встановлені), про яких ідеться в клопотанні прокурора.
Враховуючи наведене, прокурором не доведена жодна з правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку та урожай, в зв`язку з чим дане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 від 16.05.2021, про арешт майна, а саме, земельної ділянки державної форми власності з кадастровим номером :11:000:0002, загальною площею 63,3438 га, та посівів сільськогосподарської культури кукурудзи відмовити.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Слідчий суддя ОСОБА_1