КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року про обрання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, перебуваючи на волі може продовжити вчиняти інші злочини та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року, клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що під час винесення ухвали про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом не було враховано, що прокурором не наведено достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сукупність яких є достатніми для тримання обвинуваченого під вартою і твердження прокурора будь-якими доказами у справі для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою нічим не підтверджені.

Жодний із перерахованих ризиків на сьогодні не існує, оскільки у суду немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватись від суду.

Ризики незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні вже відпали, оскільки свідки та потерпіла вже надали свої покази і були допитані в судовому засіданні.

Крім того, суд обґрунтував свою ухвалу тим, що на даний час існують достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, так як він 04.02.2021, 26.03.2021, 20.04.2021, 03.06.2021, 23.07.2021, 20.08.2021 в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв, продовжує вчиняти злочини, не працює та не навчається, обвинувачується у вчиненні злочину, який є тяжким і за який передбачено покарання у виді 6 років позбавлення волі, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Проте, матеріали справи не місять інформації про належне повідомлення обвинуваченого про дату та час проведення судових засідань, які перераховано судом першої інстанції та на які нібито умисно не з`явився обвинувачений.

Окрім цього, працівниками поліції на виконання вимог ухвали суду жодного разу не було виконано примусовий привід обвинуваченого, хоча нею, як захисником, неодноразово повідомлялося місце перебування обвинуваченого та адреса його проживання (поряд із дружиною та сином).

Також суд першої інстанції під час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не звернув уваги та не дав оцінки тому, що обвинувачений повідомив, що майже два місяці перебував у реабілітаційному центрі, де проходив лікування, та надав письмові пояснення дружини на підтвердження цих даних.

Захисник зауважила, що на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 не застосовувався жодний інший запобіжний захід. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується у разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, проте суд першої інстанції обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не врахував, що застосування такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року, постановити ухвалу, якою визнати тримання під вартою незаконною і звільнити його з-під варти.

Обвинувачений вважає вказану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою яка постановлена після неналежного, неповного порядку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не дослідженням та недоведеністю обставин про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним злочину і наявності ризиків, внаслідок чого висновки суду ґрунтуються на припущеннях, а суд незаконно порушив його право на свободу та особисту недоторканість.

Обвинувачений зазначає, що справа перебуває на розгляді в Кагарлицькому районному суді 4 роки після скасування попереднього вироку апеляційним судом, при цьому свідків захисту не викликають, клопотання сторони захисту залишаються без розгляду, сторона обвинувачення не забезпечує присутність свідків обвинувачення, внаслідок чого не вбачається справедливого судового розгляду в розумні строки, як цього вимагає п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та практика Європейського Суду з прав людини.

Крім того, судом не враховано, що він постійно з`являвся в судові засідання, проте останнім часом за місцем його реєстрації в м. Кагарлик судові повістки не надходили. Останній рік він там не проживає, що може підтвердити його сестра ОСОБА_7 .

В матеріалах справи містяться дані - адреса цивільної дружини в м. Ірпені ОСОБА_8 , яка в поясненні повідомила, що вони спільно виховують їх малолітню дитину, що судові повістки не надходили, а останні півроку він перебував в реабілітаційному центрі.

Отже, в судові засідання він не з`являвся, оскільки не отримував судові повістки, проте суд не взяв до уваги ці пояснення.

Крім того, під час обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором було надано клопотання до якого не було долучено матеріалів, на підставі яких прокурор ініціює необхідність застосування запобіжного заходу.

Також у клопотанні прокурора не викладені обставини, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та не містять посилання на матеріали, що підтверджують обставини вчинення злочину, як вимагає п. 3, 5 ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 184, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 9 КПК України.

Окрім того, на думку обвинуваченого, клопотання про застосування запобіжного заходу (виняткового) не відповідає законним вимогам ст. 184 КПК України, оскільки клопотання надано за 2 години до початку розгляду.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, суд, недотримуючись Конституційних принципів судочинства - змагальності сторін та права на захист обвинуваченого, з порушенням порядку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не оголошував та не роз`яснював права обвинуваченого. При цьому, він не відмовлявся надавати показання з приводу обвинувачення, намагався дізнатись суть обвинувачення, з`ясувати та дослідити матеріали на підставі яких прокурор ініціює застосування запобіжного заходу.

Також обвинувачений звертає увагу, що 12 вересня 2021 року його було затримано на підставі ухвали суду від 20 серпня 2021 року, а до суду його доставили близько 15 години 14 вересня 2021 року, тобто через 42 години після затримання, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 191 КПК України.

Крім того, як вбачається з ухвали суду, обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано його засудженням за ч. 2 ст. 185 КК України та перебуванням кримінальних справ в Кагарлицькому районному суду, проте по даним кримінальним справам, про які суд вказав в ухвалі, жодних обмежень чи недотримання обвинуваченим обов`язків немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали, витребувані з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в ухвалі Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року щодо підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.
Так, суд, задовольняючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на наявність ризиків, перелічених у ст. 177 КПК України, які у даному провадженні полягають у тому, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжити вчиняти інші злочини та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , може переховуватися від суду.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що 04.02.2021, 26.03.2021, 20.04.2021, 03.06.2021, 23.07.2021, 20.08.2021 обвинувачений не з`являвся в судові засідання, про причини неявки суду не повідомляв, після звільнення з-під варти по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 продовжував вчиняти злочини, за що неодноразово судимий, а саме: 05.06.2020 Ірпінським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; 19.01.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту.

Також обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою суд врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його винуватості у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно з проникненням в приміщення.

Окрім того, з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд врахував особу обвинуваченого, який не працює, не навчається, негативно характеризується за місцем проживання.
Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції від 14 вересня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а тому суд першої інстанції дійшов до правильних висновків, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість скасування обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Таким чином, доводи апелянтів про відсутність доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, а тому колегія суддів вважає скасування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки у даному кримінальному провадженні.
Окрім того, з оскаржуваної ухвали суду убачається, що суд обираючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахував пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не знав дати призначення судових засідань по даному кримінальному провадженню, так як не одержував судових повісток, постійно проживав у м. Ірпінь у цивільної дружини, а також знаходився у реабілітаційному центрі м. Прилуки Чернігівської області, проте обґрунтовано не взяв їх до уваги, оскільки обвинувачений достеменно знав, що дане кримінальне провадження знаходиться на розгляді в Кагарлицькому районному суді, не повідомив суд про зміну місця проживання, а також не надав будь-яких доказів того, що не проживав за адресою, відомою суду, та перебував у реабілітаційному центрі.
Отже, доводи апелянтів про відсутність у матеріалах кримінального провадження інформації про належне повідомлення обвинуваченого про дату та час проведення судових засідань є неспроможними.
Необґрунтованими є і доводи захисника про те, що під час виконання ухвал суду про привід обвинуваченого в судові засідання захисник неодноразово повідомляла поліцію про місце перебування обвинуваченого та адресу його проживання, а також доводи обвинуваченого про те, що в матеріалах справи міститься адреса цивільної дружини ОСОБА_6 в м. Ірпені - ОСОБА_8 .

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 повідомляв Кагарлицький районний суд Київської області про зміну місця проживання чи вказував адресу проживання у м. Ірпені.

Суд обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 будучи обізнаним про наявність в провадженні Кагарлицького районного суду кримінального провадження стосовно нього, будь-яких заходів, спрямованих на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження не застосовував, провадженням у справі не цікавиться, поштової кореспонденції з суду не отримував, а тому у суду були всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 недобросовісно ставиться до процесуальних обов'язків, неухильне виконання яких визначено вимогами КПК України.
Доводи обвинуваченого про те, що справа перебуває на розгляді в Кагарлицькому районному суді 4 роки після скасування попереднього вироку апеляційним судом, при цьому свідків захисту не викликають, клопотання сторони захисту залишаються без розгляду, сторона обвинувачення не забезпечує присутність свідків обвинувачення, не може бути підставою для скасування ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу, позаяк дані обставини не нівелюють ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ухилення обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доводи апелянтів про те, що під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором не додано жодних матеріалів, якими прокурор доказує обставини та доводи клопотання, є безпідставними, оскільки в провадженні суду перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .

Посилання апелянтів на те, що у клопотанні прокурора не викладені обставини, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та не містять посилання на матеріали, що підтверджують обставини вчинення злочину, є необґрунтованими, оскільки у клопотанні прокурора викладені обставини за яких ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, а питання доведеності обвинувачення не може бути розглянутим під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як передчасне.

Доводи обвинуваченого про те, що його було затримано 12 вересня 2021 року на підставі ухвали суду від 20 серпня 2021 року, а до суду його доставили близько 15 години 14 вересня 2021 року, тобто через 42 години після затримання, є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання.
Як убачається з матеріалів провадження клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 надійшло до суду 20 серпня 2021 року, проте не могло бути розглянутим за відсутності обвинуваченого.
20 серпня 2021 року прокурором Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури до Кагарлицького районного суду Київської області було подано клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і цього ж дня судом була постановлена відповідна ухвала.
Згідно з протоколом затримання особи від 14 вересня 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 13 вересня 2021 року о 13 годині на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 20 серпня 2021 року.

14 вересня 2021 року обвинуваченого ОСОБА_6 доставлено до суду з метою розгляду клопотання, за результатами якого постановлено ухвалу про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, отже суд дотримався вимог ст. 186 КПК України щодо порядку та строків розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу.
Посилання обвинуваченого на те, що, в порушення вимог ст. 184 КПК України, копія клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою була вручена йому за 2 години до початку розгляду є слушним, проте апелянт не вказав, яким чином недотримання строків вручення копії клопотання вплинуло на його процесуальні права чи обов`язки, до того ж, копія клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою захиснику обвинуваченого була вручена у строки, передбачені ст. 184 КПК України.
Колегія суддів вважає, що порушення строку вручення копії клопотання учасникам судового розгляду, за певних умов може призвести до порушення їх прав, проте вказана обставина не нівелює наявність ризиків, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання обвинуваченого на ту обставину, що суд обґрунтував обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою наявністю інших кримінальних справ на розгляді в Кагарлицькому районному суді, та не врахував, що жодних обмежень чи недотримання обвинуваченим обов`язків по цим справам немає, є безпідставним, позаяк суд розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого враховував не тільки наявність у провадженні суду інших кримінальних проваджень, а й наявність такого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, як вчинення інших кримінальних правопорушень.
Отже, ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 вересня 2021 року про обрання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №368/947/16-к

Провадження №11-кп/824/4108/2021 Категорія КК: ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1