Ухвала
Іменем України
14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 370/562/16
провадження № 51-609ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року,
встановив:
За вироком Бородянського районного суду Київської області від 03 грудня

2020 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 1 рік; ч. 3 ст. 185 КК України на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4

ст. 70 КК України ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного йому за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним

за вироком Макарівського районного суду Київської області від 06 травня

2020 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк

5 років. Строк покарання ОСОБА_5 визначено обчислювати з 21 травня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року зазначений вирок місцевого суду змінено. Постановлено зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання його перебування в установах попереднього увязнення

у цьому кримінальному провадженні з 21 травня по 05 серпня 2019 року,

з 14 лютого по 12 липня 2020 року та з 27 вересня 2020 року по 04 листопада

2021 року включно із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник не погоджується з вищевказаною ухвалою апеляційного суду та порушує питання про її перегляд в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог ч. 3 та ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній

для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового

провадження.
Однак, захисник вказаних вимог процесуального закону не дотрималась.
Зокрема, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, захисник у скарзі не зазначає чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
Крім того, захисник не долучила до касаційної скарги її копій та доданих до неї додатків (копій судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушила вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається

без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 04 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити

без руху і надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк

з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу їй буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3