16.11.2021
Справа № 642/7172/21
Провадження №1-кс/642/4058/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшла вказана скарга на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 від 01.10.2021 про закриття кримінального провадження №0000581.
В обгрунтування скарги заявник зазначив, що слідчим не здійснено всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального правопорушення, не виконано вимог ухвали слідчого судді від 21.12.2020, якою обгрунтовано скасовано постанову про закриття у даному кримінальному провадженні та вказано, які слідчі дії не виконані слідчим. Тому вважає постанову слідчого передчасною та просить її скасувати.
Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримує.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження.
Вивчивши надані матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, знаходиться кримінальне провадження №0000581 від 05.09.2019 за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 382 КК України.
Як вбачається з матеріалів к/п, слідчим неодноразово приймались рішення про закриття кримінального провадження, які скасовувались ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова із зазначенням конкретних недоліків проведення досудового розслідування.
01.10.2021 слідчим ОСОБА_5 повторно прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст.2,284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ч. 1 ст. 92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Так, слідчий, в оскаржуваній постанові прийшов до висновку, що кримінальне провадження №0000581 підлягає закриттю на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких досліджених обставин та наявності яких доказів слідчий прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження. Постанова слідчого містить лише перелік процесуальних дій, що мали місце під час даного досудового розслідування та висновок про відсутність складу кримінального правопорушення.
При цьому, згідно слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2020, якою скасовано попередню постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 05.09.2019 про закриття кримінального провадження №0000581, слідчий суддя зазначив, що слідчим не перевірено всі вказані у скарзі доводи, не допитано ОСОБА_3 , не проведено одночасних допитів між ОСОБА_3 та фігурантами у даному кримінальному провадженні, не зібрано характеризуючих матеріалів відносно останніх.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після постановлення даної ухвали слідчого судді та приєднання її до матеріалів справи слідчим лише долучені характеризуючі матеріали відносно фігурантів, однак, допити зазначених осіб так і не проведені.
Таким чином, рішення слідчого ОСОБА_4 від 01.10.2021 про закриття кримінального провадження прийнято передчасно та без проведення всіх необхідних слідчих дій.
Так, слідчим в постанові не обгрунтовано, з яких саме мотивів та міркувань він прийшов до висновку, що ним доведена відсутність складу кримінальних правопорушень, що було би підставою для закриття кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»
Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.
Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні №0000581 цього зроблено не було.
Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника, здійснених на підставі його допиту, а також усунути зазначені вище суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 110, 303, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 01.10.2021 про закриття кримінального провадження №0000581 від 05.09.2019 - скасувати.
Матеріали кримінального провадження разом із вказаною ухвалою направити слідчому для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя