ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2180/21 Номер провадження 11-кп/814/1127/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Божковська виправна колонія (№16)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 19.08.2021 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого :
- 10.04.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 75, 76 К України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
Засудженого: 10.12.2019 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 71, 72 ч.5 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення.

Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_9 станом на час розгляду справи сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

У поданій апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Зазначає, що мав два стягнення, які не момент звернення до суду давно погашені. У місяцях відбування покарання постійно працює та має заохочення за сумлінне ставлення до праці.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність, справедливість судового рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Так ОСОБА_9 засуджений 10.12.2019 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 71, 72 ч.5 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 14.09.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України станом на час звернення ОСОБА_9 , до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, останній відбув 1/2 частину призначеного судом покарання.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_9 формально мав право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Місцевий суд, розглядаючи клопотання засудженого, дійшов до висновку, що ОСОБА_9 станом на час розгляду справи сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Проте колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.
Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.
Колегія суддів акцентує увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, колегією суддів не встановлено.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, протягом строку відбування покарання на нього накладалось два дисциплінарних стягнення та він тричі заохочувався.
Крім того, засудженому ОСОБА_9 було відмовлено у зміні умов тримання відповідно до ст.100, 101 КВК України(а.о.с. 74-75), застосування відносно ОСОБА_9 ст.82 КК України (а.о.с. 78-79), ст.81 КК України (а.ос.105-106). Підставою для відмови у застосуванні зазначених вище пільг, зокрема була посередня характеристика засудженого а також його нестабільна поведінка.
Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про нестабільність та «небездоганність» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання та вказують на його відношення до самого процесу виправлення.
Таким чином, колегія суддів приходитись до висновку, що матеріалами особової справи у повній мірі не доведено дотримання усіх умов, передбачених законодавством, необхідних для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання особи, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 19.08.2021 щодо нього без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4