ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1320/21 Номер провадження 11-кп/814/1073/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000141 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 12 липня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хорол Полтавської області, громадянин України, з вищою освітою, працюючий лікарем КП «ПОКПЛ ім. М.В.Скліфосовського», не одружений, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки у виді втраченого доходу в сумі 7803,35 грн, моральну шкоду в сумі 500 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 10000 грн., а всього: 18303,35 грн, в решті позовних вимог відмовлено.
Згідно з вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що він 20.02.2021 приблизно о 22.30 год, перебуваючи біля ресторану «В м`ясо» по вулиці Соборності, 71 в місті Полтава, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс не менше трьох ударів лівою та правою руками, пальці яких були стиснуті в кулак, у ділянку голови та тулубу потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: гематоми м`яких тканин обличчя та рани м`яких тканин зовнішнього кута правого ока.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову та відмовити у стягненні з нього на користь ОСОБА_7 коштів на оплату послуг адвоката в сумі 10000 грн.

Свої вимоги обгрунтував тим, що суд першої інстанції стягуючи кошти за послуги адвоката, ретельно не перевірив документи на підтвердження того, що послуги адвокатом надавалися саме щодо цього кримінального провадження. При цьому не надано договору або витягу з договору про надання правової допомоги, документів, які містять детальний опис робіт та послуг, виконаних робіт, а протокол узгодження договірної вартості юридичних послуг № 05/05 від 05.05.2021 і квитанцію № 11/07 про оплату послуг адвоката від 01.07.2021 вважає неналежними доказами.

Крім цього зазначає, що витрати адвоката в сумі 10000 грн не співрозмірні складності справи, оскільки свою вину у вчиненому злочині він визнав, активно сприяв розкриттю злочину, фактичні обставини не оспорював і в суді вони не досліджувались, не заперечував щодо відшкодування матеріальної шкоди, тривалість 2-х засідань була менше години.

Також зазначив, що у протоколі узгодження договірної вартості юридичних послуг № 05/05 від 05.05.2021 вказана загальна сума 8000 грн, а судом стягнуто 10000 грн.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, потерпілого та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України є правильними, ніким із учасників провадження не оспорюється і на підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно фактичних обставин справи щодо цього злочину місцевим судом не досліджувались. Не оскаржує обвинувачений вирок і в частині призначення покарання. Тому судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.
Щодо вирішення питання про витрати на правову допомогу необхідно зазначити таке.
Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК України, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Цих вимог закону під час вирішення питання про процесуальні витрати потерпілого у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 судом першої інстанції було дотримано.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг, складений процесуальний документ, вчинення процесуальної дії чи ознайомлення із процесуальними документами тощо.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.48 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.01.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що між потерпілим ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 укладено договір про надання правової допомоги, на що вказує ордер.
До позовної заяви представником потерпілого, окрім ордеру про надання правової допомоги, було долучено додаток до договору про надання правової допомоги № 05/05 від 05.05.2021: протокол узгодження договірної вартості юридичних послуг та квитанцію 01/07 про оплату ОСОБА_7 послуг адвоката на суму 10000 грн.
Таким чином, надані адвокатом докази, кількість судових засідань та їх тривалість підтверджують обґрунтованість вказаної суми понесених процесуальних витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.
Доводи обвинуваченого про визнання протоколу узгодження договірної вартості юридичних послуг № 05/05 від 05.05.2021 і квитанції № 11/07 про оплату послуг адвоката від 01.07.2021 неналежними доказами є безпідставними, а підстави визнання цих документів неналежними доказами, які зазначає обвинувачений, є надуманими. Будь-якого сумніву у тому, що адвокат ОСОБА_8 надавав свої послуги ОСОБА_7 саме у цьому кримінальному провадженні у колегії суддів не виникає, цей факт підтверджується документами, які містяться в матеріалах провадження і журналом судового засідання.
З огляду на вказане вирок суду є законним та обгрунтованим і підстави для його зміни відсутні. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 12 липня 2021 року у щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4