В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у спрощеному судовому провадженні в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 03.12. 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Сагайдак, Шишацького району, Полтавської області,
громадянина України, працюючого на посаді гірничого ПРАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», з середньою освітою, одруженого,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09.11.2021 року о 20.00 год. більш точного часу встановити не надалось можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 ., в ході конфлікту, виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин, достовірно усвідомлюючи, протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, підійшов до ОСОБА_4 спереду схопив її за волосся правою рукою, повалив на підлогу та завдав останній близько десяти ударів кулаками по голові, тулубу та верхнім кінцівкам. Після чого в ході сварки ОСОБА_3 завдав ОСОБА_4 удар тильною частиною долоні правої руки по обличчю в область губ, а також один удар кулаком правої руки по обличчю в область носу, таким чином завдавши останній тілесні ушкодження. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді гематом м`яких тканин обличчя та голови, лівого надпліччя, плечового суглобу та лівого плеча, саден обох долонних поверхонь кистей та обох колінних суглобів, забійної рани слизової оболонки верхньої губи зліва, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмета (предметів) з місцем прикладення діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Подані до суду відповідні заяви потерпілої ОСОБА_4 , в присутності її представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , в якій обвинувачений зазначив про визнання вини у скоєнні зазначеного кримінального проступку, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, потерпіла в присутності її представника ОСОБА_5 , та обвинувачений, за участю захисника ОСОБА_6 не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, та який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений та потерпіла сторона не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України суд ухвалив обвинувальний акт розглядати у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, працює на посаді гірничого ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», одружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характерезується незадовільно, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним та достатнім для виправлення винного і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373,374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1 .