Справа № 314/5170/21
Провадження № 1-в/314/1316/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2021 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, має неповну середню освіту, не працював, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1)вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.12.2010 за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком1 рік;
2) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 20.02.2012 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
3) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 09.07.2012 за ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 20.02.2012 та призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
4) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 29.01.2013 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 09.07.2012 та призначено остаточне покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 27.05.2015 умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 3 дня;
5) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 09.11.2015 за ч.1 ст.286 КК України до 1 року обмеження волі, із застосування ст.71,72 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
6) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 26.01.2016 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився 27.12.2018, по відбуттю покарання.,
засуджений: 08.08.2019 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку: 19.09.2019 року Кінець строку: 19.09.2022 року

за участю: прокурора ОСОБА_4
представника установи ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений вимоги режиму відбування покарання порушував за що має 5 стягнень, які зняті або погашені в установленому законом порядку. Має 4 заохочення. Працевлаштований в котельні установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно. Не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт» Рішенням комісії установи від 30.09.2021 останньому було відмовлено в умовно-дострокову звільненні, як такому, що не довів свого виправлення. Встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання на цей час. Його поведінка за час відбування покарання не була стабільно позитивною про що свідчать 5 стягнень, останнє з яких отримав у травні 2021 року. Також, суд враховує, що засуджений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та звільнявся від відбування покарання умовно-достроково.
При цьому, метою вироку є не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата за вчинений злочин. У вказаній якості, кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання, а забезпечення цієї мети, є обов`язковою відповіддю держави на вчинення злочину, а також сам факт призначення необхідного і достатнього покарання, певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого та суспільства.
Тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення і не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.
Керуючись , п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
30.11.2021