Провадження № 11-сс/811/1165/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від грудня 2020 року закрито кримінальне провадження № 0000135 від 07 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою в порядку п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000135 від 07 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовлено.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та поновити досудове розслідування. Зазначає, що розгляд справи проведено за його відсутності, що є порушенням ч. 3 ст. 306 КПК України, копію ухвали він отримав 12.10.2021 рекомендованим листом з повідомленням.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала слідчого суді та постанова слідчого є незаконними та необґрунтованими, такими що суперечить нормам кримінального процесуального законодавства. Слідчий суддя проігнорував доводи викладені у скарзі; не надав належної оцінки доказам, чим порушив ст. 94 КПК України. Слідчий не провів перехресний допит його з головною підозрюваною; жодній особі не оголосив про підозру; постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України; слідчий не вчинив інших необхідних слідчих дій, тобто має місце неповнота досудового розслідування. Про вказані порушення, ним зазначалось у скарзі, однак слідчий суддя належним чином не перевірив зазначені доводи, не з`ясував усіх обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, без дослідження зазначених доказів, розглянув скаргу, що призвело до ухвалення невмотивованого і незаконного рішення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, покликаючись на викладені в ній мотиви, просить апеляційну скаргу задоволити.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити частково з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_6 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Ухвала слідчого судді від 22 вересня 2021 року і постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові від грудня 2020 року про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Однак постанова слідчого не відповідає вимогам, передбаченим п. 1 ч. 5 ст. 110 КПК України, так як вступна частина постанови не містить часу (дати) прийняття постанови, що залишилось поза увагою слідчого судді.
Окрім того, слідчий суддя не перевірив, чи були при закритті кримінального провадження виконані вимоги ст.ст. 91, 93, 94 КПК України, необхідні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, та чи відповідає постанова слідчого вимогам закону.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Слідчий суддя, відмовляючи в задоволені скарги мотивував своє рішення тим, що під час досудового розслідування допитано в якості свідка слідчу ОСОБА_8 , отримано копії матеріалів кримінального провадження № 0000936 від 13 березня 2018 року, вирішено питання про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим в кримінальному провадженні, отримано відповідь із Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про те, що ОСОБА_6 вказаний відділ поліції 27 серпня 2018 року не відвідував. Крім того, ОСОБА_6 викликався для допиту повісткою, яку отримав, однак на допит не з`явився, про причини неможливості прибуття не повідомив. За наслідками проведених слідчих дій не встановлено, що станом на 28 березня 2018 року слідча Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 не виносила постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься відповідна постанова та супровідний про її скерування. У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не встановлено.
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим проведені усі необхідні слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а тому доводи скарги ОСОБА_6 щодо незаконності та передчасності винесення оскаржуваної постанови є безпідставними.
Однак таке рішення слідчим суддею постановлене без всебічного і повного з`ясування обставин та врахування вимог ч.2 ст. 307 КПК України.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону рішення слідчого судді повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Так, в поданій скарзі ОСОБА_6 покликався на те, що неодноразово у даному кримінальному проваджені слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова скасовувались постанови слідчого про закриття кримінального провадження. 27.08.2020 черговою ухвалою слідчого судді скасована постанова слідчого ОСОБА_10 про відмову у визнанні його потерпілим та про закриття кримінального провадження. В ухвалі надано вказівки, які так і не виконано слідчим, та не проведено жодних слідчих дій. Також у поданій скарзі ОСОБА_6 зазначав про причини не прибуття на виклик слідчого, які пов`язанні із запровадженим карантином, та перебуванням його в групі ризику, через стан здоров`я.
При постановленні оскарженої ухвали слідчим суддею зазначено про закриття кримінального провадження слідчим прийняттям постанов від: 25 лютого 2019 року, 27 червня 2019 року, 28 листопада 2019 року та їх скасування ухвалами слідчих суддів від: 10 травня 2019 року, 15 липня 2019 року та 27 серпня 2020 року відповідно.
Однак навівши лише перелік постанов слідчого про закриття кримінального провадження та ухвал слідчих суддів про їх скасування, слідчим суддею не враховано чи були слідчим виконанні ухвали слідчих суддів.
Як вбачається із ухвал слідчих суддів у кожній із них, слідчим суддею зазначено про необхідність допиту ОСОБА_6 та проведення всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне і повне дослідження обставин кримінального провадження, перевірки доводів заявника.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після скасування слідчим суддею постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 28 листопада 2019 року та постанов слідчого від 12 листопада 2019 року про відмову у визнані ОСОБА_6 потерпілим, слідчим на виконання ухвали слідчого судді від 27 серпня 2020 року, 09 вересня 2020 року винесено постанову про відмову у визнані ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні. Також 16 вересня 2020 року слідчий звернувся із клопотання до слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, яке ухвалою слідчого судді від 17 вересня 2020 року задоволено.
У подальшому ухвалою слідчого судді від 13 жовтня 2020 року постанову слідчого від 09 вересня 2020 року про відмову у визнані ОСОБА_6 потерпілим скасовано, зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_6
29 жовтня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 відмовлено у визнані ОСОБА_6 потерплим у кримінальному провадженні (відомості про скерування ОСОБА_6 постанови у матеріалах кримінального провадження відсутні).
30.10.2020 за №12-03/2-27653 вих-20 слідчим ОСОБА_11 , ОСОБА_6 скеровано повістку про виклик для допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №0000135 від 07.08.2018.
З наведено вбачається, що з часу скасування постанови про закриття кримінального провадження від 28 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді від 27 серпня 2020 року (яку ТУ ДБР отримало 07.09.2020 а.с. 106-108) до часу винесення оскарженої постанови від грудня 2020 року про закриття кримінального провадженням, слідчий обмежився лише одним викликом ОСОБА_6 на допит на 06.11.2020 (а.с. 131).
В оскарженій ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 викликався на допит слідчим, проте не прибув і причини неявки не повідомив, не врахувавши, та не надавши оцінку тому, що у поданій скарзі ОСОБА_6 зазначено про причини не прибуття на допит слідчого.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя не спростував всіх доводів скарги та не обґрунтував, чому не бере їх до уваги.
У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не дано оцінку доказам, в тому числі й тим, на які покликається ОСОБА_6 , а також слідчим допущено неповноту під час досудового розслідування.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та невмотивованою.
Зазначені недоліки залишились поза увагою слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_6 . Слідчий суддя не перевірив дотримання слідчим вимог закону при проведенні досудового розслідування, і зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення є передчасним.
Таким чином слідчий суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
З огляду на викладене ухвала слідчого судді та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові для продовження досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 скасувати.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові від грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000135 від 07.08.2018 скасувати, матеріали кримінального провадження повернути в СВ ТУ ДБР (з дислокацією у м. Львові), розташованого у м. Львові для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4