УХВАЛА
Іменем України

05.11.2021 Справа №607/20229/21 Провадження № 1-кс/607/6582/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:
05.11.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 01.11.2021 приблизно об 11 год. 15 хв. невідома особа, перебуваючи на вході під`їзду № 5, що на вул. Лесі Українки, буд. 18 в м. Тернополі, відкрито, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, шляхом ривка викрала з рук ОСОБА_5 сумку з коштами та документами, таким чином завдавши останній майнову шкоду на загальну суму приблизно17000 гривень.

За даним фактом 01.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0001544 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що під час проведення огляду місця події 03.11.2021 за адресою: вул. Лесі Українки, 18, м. Тернопіль, поблизу ресторану «Галич» було виявлено та вилучено жіночу шкіряну сумку коричневого кольору, яка лежала біля насипу з камінням. Дану сумку поміщено в сейф-упакування № 0246020. У подальшому 04.11.2021 за участю потерпілої ОСОБА_5 було оглянуто вказану сумку та потерпіла зазначила, що дана сумка належить їй та була викрадена в неї 01.11.2021 приблизно об 11 год. 15 хв. у під`їзді № 5 на вул. Лесі Українки, буд. 18 в м. Тернополі.

Після огляду зазначеної вище сумки її визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та поміщено в сейф-упакування № SUD3080556 та герметично закрито для подальшого накладення арешту на неї та призначення судової товарознавчої експертизи.

За таких підстав, вважаючи дану річ тимчасово вилученим майном та такою, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вказану вище сумку.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_5 , належним чином повідомлені про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явилися без повідомлення про причини неприбуття.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя встановив, що вказана у клопотанні річ, а саме жіноча шкіряна сумка коричневого кольору, яка була поміщена та герметично закрита у сейф-упакування № SUD3080556, була виявлена та вилучена під час проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки, яка знаходиться поблизу ресторану «Галич» на вул. Лесі Українки, 18, м. Тернопіль.

Також зі змісту протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_5 від 04.11.2021 вбачається, що остання є власником вказаної вище жіночої сумки та саме ця сумка була викрадена у неї невідомою особою 01.11.2021.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави припускати, що вилучена річ могла бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04.11.2021 вказана вище сумка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001544 від 01.11.2021.

Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що вказана у клопотанні річ була об`єктом кримінально протиправних дій, зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його знищення, приховання, відчуження та до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема для відшукання слідової інформації клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до приховання, відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих та процесуальних дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на жіночу шкіряну сумку коричневого кольору, яка була виявлена та вилучена під час проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки, яка знаходиться поблизу ресторану «Галич» на вул. Лесі Українки, 18, м. Тернопіль, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити повністю.
Накласти арешт нажіночу шкіряну сумку коричневого кольору, яка була поміщена та герметично закрита у сейф-упакування № SUD3080556 та яка була вилучена під час проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки, яка знаходиться поблизу ресторану «Галич» на вул. Лесі Українки, 18, м. Тернопіль, та власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування даним майном.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1