Справа № 302/1084/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
08.09.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.10.2018.
Зазначеним вище вироком місцевого суду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, мешканку АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.ст. 75,76 ч.1 п. 1, 2 КК України КК України звільнено ОСОБА_6 від покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.
Вирішено долю речового доказу особову справу ОСОБА_6 ухвалено залишити при матеріалах даного кримінального провадження.
Згідно вказаного вироку ОСОБА_6 визнано винуватою в тому, що 2 липня 2014 року вона, знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, знаючи, що з початку 2014 року вона проживала спільно сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , 01.07.1988 року народження, в будинку АДРЕСА_2 , ведучи з останнім спільний побут, спільно виховуючи дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з єдиним прямим умислом на заволодіння чужим майном у виді грошових коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно, повторно внесла неправдиву інформацію в офіційні документи.
Зокрема, ОСОБА_11 , власноручно заповнюючи заяву від 02.07.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003, умисно підробила їх, шляхом проставлення відмітки у графі «призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям», не повідомивши працівника Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно з чоловіком виховували дитину.
Внесені ОСОБА_11 у заяву від 02.07.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиві відомості, стали підставою для призначення їй соціальної допомоги як «малозабезпеченій сім`ї».
ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно.
Крім цього, ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.10.2018 ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України за наступним обвинуваченням її за ч.1 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України.
13 червня 2012 року ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, знаючи, що з початку 2011 року вона проживала спільно сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_3 , ведучи з останнім спільний побут, спільно виховуючи дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з єдиним прямим умислом на заволодіння чужим майном у виді грошових коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно внесла неправдиву інформацію в офіційні документи.
ОСОБА_11 , власноручно заповнюючи заяву від 13.06.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003, умисно підробила їх, шляхом проставлення відмітки у графі призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, не повідомивши працівника Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дитину.
Внесені ОСОБА_11 у заяву від 13.06.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиві відомості, стали підставою для призначення їй соціальної допомоги як «малозабезпеченій сім`ї».
Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), тобто підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.
Не припиняючи свій злочинний намір, 13 червня 2012 року ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86 умисно, подала, працівнику даного управління, завідомо підроблені документи заяву від 13.06.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційними документами, які затверджені наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003, у які власноручно внесла неправдиві відомості про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дитину.
Використані підроблені документи ОСОБА_11 , а саме: заява від 13.06.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» та декларація «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», стали підставою для призначення їй соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), тобто використання завідомо підробленого документа.
Потім, 13 червня 2012 року ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, де діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправне збагачення, шляхом обману працівника вказаного управління, надала йому завідомо підроблені документи, а саме: заяву від 13.06.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003, у які шляхом проставлення відмітки у графі призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, не повідомила працівника Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дитину.
На підставі цього, ОСОБА_11 було призначено державну соціальну допомогу як «малозабезпеченій сім`ї» та виплачено грошові кошти в сумі 5363,63 гривень, якими остання розпорядилась на власний розсуд для свого збагачення, хоча у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» не мала право на такий вид державної допомоги взагалі, так як проживала з працездатним членом сім`ї ОСОБА_9 , який на той час ніде не працював.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_11 заволоділа державними коштами на суму 5363,63 гривень.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
З метою доведення злочину до кінця, 02 липня 2014 року ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86 умисно, подала, працівнику даного управління, завідомо підроблені документи - заяву від 02.07.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційними документами, які затверджені наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003, у які власноручно внесла неправдиві відомості про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дитину.
Використані підроблені документи ОСОБА_11 , а саме: заява від 02.07.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» та декларація «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», стали підставою для призначення їй соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), тобто використання завідомо підробленого документа.
У своїй сукупності ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.
Не погоджуючись із вказаним вище саме вироком місцевого суду від 29.10.2018, прокурор ОСОБА_8 звернувся до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, а дане кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції з таких підстав.
В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_11 міститься її обвинувачення у трьох епізодах злочинної діяльності за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, зокрема: від 7 грудня 2012 року та 11 січня 2013 року, оцінку яким судом при винесенні вироку не надано взагалі, на думку прокурора.
Так органом досудового розслідування остання обвинувачується в тому, що вона 7 грудня 2012 року, знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, знаючи, що з початку 2011 року вона проживала спільно сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_3 , ведучи з останнім спільний побут, спільно виховуючи дитину, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з єдиним прямим умислом на заволодіння чужим майном у виді грошових коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно, повторно внесла неправдиву інформацію в офіційні документи.
Зокрема, ОСОБА_6 , власноручно заповнюючи заяву від 07.12.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 року та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003 року, умисно підробила їх шляхом проставлення відмітки у графі «призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям», не повідомивши працівника Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дитину.
Внесені ОСОБА_11 у заяву від 07.12.2012 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиві відомості стали підставою для призначення їй соціальної допомоги як «малозабезпеченій сім`ї».
Продовжуючи свої злочинні дії 11 січня 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою: смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, знаючи, що з початку 2011 року вона проживала спільно сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в будинку АДРЕСА_3 , ведучи з останнім спільний побут, спільно виховуючи дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з єдиним прямим умислом на заволодіння чужим майном у виді грошових коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно, повторно внесла неправдиву інформацію в офіційні документи.
Зокрема, ОСОБА_6 , власноручно заповнюючи заяву від 11.01.2013 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003, умисно підробила їх, шляхом проставлення відмітки у графі призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, не повідомивши працівника Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила ОСОБА_9 як члена її сім`ї, хоча на той час проживала з ним разом в будинку АДРЕСА_3 та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дитину.
Внесені ОСОБА_6 у заяву від 11.01.2013 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» та декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиві відомості стали підставою для призначення їй соціальної допомоги як «малозабезпеченій сім`ї».
Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), тобто підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно.
Суд першої інстанції визнав винуватою з призначенням покарання ОСОБА_6 лише за епізодом злочинної діяльності, що стався 2 липня 2014 року.
Натомість оцінку вищеперерахованим епізодам злочинної діяльності, які вчинила ОСОБА_6 у 2012 та 2013 роках за ст.358 ч.3 КК України, будучи неповнолітньою, судом не дано взагалі.
Таким чином суд при винесенні вироку, не встановивши фактичних обставин справи, не міг об`єктивно вдатися в оцінку доказів, правильно кваліфікувати дії обвинуваченої та призначити їй міру покарання.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченої та її захисника з приводу вказаної вище апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст.190, ч.1,4 ст.358 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюються, визнаються апеляційним судом належним чином вмотивованими у вказаних вище кінцевих процесуальних рішеннях Міжгірського районного суду від 29.10.2018, такими, що узгоджуються з вимогами закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.
З цих підстав вказана апеляційна скарга прокурора щодо порушення місцевим судом вимог закону щодо розгляду даної справи та ухвалення/постановлення законного рішення не підлягає задоволенню.
Обвинуваченою ОСОБА_6 подано клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв?язку з тим, що з дня вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України і до дня набрання оскарженим у даній справі вироком щодо неї від 29.10.2018 законної сили минули три роки.
Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а ст.417 цього Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Відповідно до вироку місцевого суду ОСОБА_6 визнана винуватою за ч.3 ст.358 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Ці проступки вона вчинила у 2014-2016 роках.
З огляду на наведене, апеляційний суд визнає, що з часу вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 діяння до моменту прийняття апеляційним судом рішення сплив строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.
У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, про те, що після вчинення кримінальних проступків до моменту прийняття апеляційним судом рішення обвинувачена ОСОБА_6 ухилялася від досудового розслідування або суду, вчинила до закінчення зазначених у частинах першій та другій ст.49 КК України строків новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Тому апеляційний суд вважає, що встановлений ст.49 КК України перебіг строку давності не зупинявся і не переривався.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування вироку щодо ОСОБА_6 та звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, із закриттям даного кримінального провадження також в цій частині.
Керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.10.2018 скасувати.

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: