Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/971/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0002166 від 30.06.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не офіційно працюючого різноробочим, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
-25.01.2019р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 4р. позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням на строк 1р.;

-16.06.2020р. Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 4р. 1міс. позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням на строк 2р.;

-09.11.2020р. Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 6міс. арешту;

-16.12.2020р. Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 3р. позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2020р., приблизно о 15год. 55хв., ОСОБА_8 знаходячись поруч із магазином «Elit club», розташованого по вул. Академіка Заболотного,40 в м. Одесі, побачив велосипед, який визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому що, за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, шляхом вільного доступу, належний ОСОБА_10 вищевказаний велосипед марки «Avanti», чорного кольору, вартістю 8000грн. Після чого, ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 8000грн.

Крім того, повторно, 08.08.2020р., приблизно о 03год. 03хв., ОСОБА_9 разом із ОСОБОЮ (матеріали відносно якої виділені органами досудового розслідування в окреме провадження), з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до тамбурного приміщення квартир АДРЕСА_3 . Далі, ОСОБА реалізуючи свій злочинний умисел,

направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшла до вхідних дверей тамбурного приміщення, які відчинила за допомогою викрутки, після чого, зникла з місця скоєння злочину, а ОСОБА_9 в свою чергу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу потрапив до тамбурного приміщення, де таємно викрав, належний ОСОБА_11 велосипед марки «Author», зелено-білого кольору, вартістю 5000грн. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5000грн.

Крім того, 19.08.2020р., приблизно о 12год. 00хв., ОСОБА_9 знаходячись біля відділення «Укрпошти №69», розташованого по вул. Героїв Сталінграда,60 в м. Одесі, побачив велосипед, який визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, повторно, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, шляхом вільного доступу, належний ОСОБА_12 велосипед марки «Author», червоного кольору, вартістю 6000грн. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5000грн.

Крім того, 20.08.2020р., приблизно о 03год. 00хв., ОСОБА_9 з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи біля Одеської обласної клінічної лікарні, розташованої по вул. Академіка Заболотного,26/32 в м. Одесі, побачив автомобіль марки «ГАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, майно із якого визначив об`єктом свого злочинного умислу, а саме акумуляторну батарею. Далі, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля та шляхом вільного доступу, таємно викрав, належний ОСОБА_13 акумулятор марки «Mutlu», вартістю 1500грн. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1500грн.

В судовому засіданні, ОСОБА_9 визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальному акті обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує: за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення і сховище.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується особа ОСОБА_9 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії нетяжких та відповідно тяжких злочинів, офіційно не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, маючого постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, часткову відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_9 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нові умисні

кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії нетяжких та відповідно тяжких злочинів, офіційно не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, маючого постійне місце реєстрації та проживання, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, часткову відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , враховуючи заяви потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які просять призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог Законодавства України, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах його в ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги вчинення Кириленком кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню до часу ухвалення вироку Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2020р., суд із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України і ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено вироком Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 року більш суворим за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати - з 25.09.2020р.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 980,70грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_9 в повному обсязі на користь держави.

Речові докази: механізм замка з ключем - знищити; DVD-R - диск зберігати при матеріалах кримінального провадження; акумулятор «Mutlu» та велосипед марки «Author» - вважати повернутими за належністю ОСОБА_13 та відповідно ОСОБА_12 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1