УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до поданої скарги, предметом оскарження являється постанова старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, від 17.11.2021 року про закриття кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року. В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначає, що в оскарженій постанові слідчим не викладено обставин кримінального правопорушення, яке ним нібито розслідувалось, та меж і обсягу повноважень слідчих, у діях яких автор постанови нібито не знайшов події їх перевищення й ознак жодного кримінального правопорушення, постанова не містить належного мотивування, яке б пояснювало, чому протягом шести місяців з моменту початку досудового розслідування 17.06.2021 року і по момент його завершення закриттям кримінального провадження 17.11.2021 року слідчим не було здійснено велику кількість процесуальних дій. Крім того, оскаржена постанова зумовлена саме неповнотою і однобічністю досудового розслідування, внаслідок чого, при прийнятті слідчим процесуального рішення, в порушення вимог ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 94 КПК України, не надано оцінки з точки зору допустимості, достовірності, належності і достатності для закриття кримінального провадження у взаємозв`язку навіть тим доказам, які слідчий зазначив у своїй постанові. Так, зокрема, ніякого аналізу отриманих показів від свідків на предмет їх достовірності і узгодженості із наданими показами та документами заявника, у постанові слідчий не надав. Слідчим так не було вирішено питання щодо отриманні доступу до документів, що зберігають у матеріалах судової справи.

ОСОБА_3 просив розглядати скаргу без його участі.

Слідчий в судові засідання з розгляду скарги двічі не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином. Матеріали кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року слідчому судді надані не були.

Від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури надійшло заперечення на скаргу, відповідно до якого прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки рішення про закриття кримінального провадження слідчим було прийнято обґрунтовано. Прокурор просив скаргу розглянути без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Кримінальне провадження розпочате на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 02.06.2021 року, якою доручено керівнику Одеської обласної прокуратури, в порядку ст. 214 КПК України, провести перевірку заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо застосування до нього недозволених методів слідства на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000527 від 09.12.2012 року

17.11.2021 року постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, кримінальне провадження №0000289 від 17.06.2021 року було закрито, у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників ГУ МВС України в Одеській області, а також ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови слідчого про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування факт перевищення влади або службових повноважень в діях працівників ГУ МВС України в Одеській області, а також ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки будь-яке перевищення влади ґрунтується лише на внутрішньому переконанні ОСОБА_3 , а фізичне насильство, як повідомив останній, до нього не застосовувалось.

Матеріали кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року, а також будь-які пояснення щодо законності та обґрунтованості постанови про закриття кримінального провадження, слідчий не надав, у зв`язку з чим, слідчий суддя не має можливості дослідити обсяг вчинених слідчих і процесуальних дій, тому приймає рішення, досліджуючи матеріали, долучені до скарги, зокрема, постанову слідчого від 17.11.2021 року про закриття кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 9 КПК, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, в постанові слідчого, дізнавача, прокурора повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Неповне виконання органом досудового розслідування слідчих дій свідчить про неповноту досудового розслідування, унеможливлює виконання завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, та приводить до порушення прав учасників кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, при проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

При розгляді скарг на рішення про закриття кримінального провадження слідчий суддя має з`ясувати як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, процесуального оформлення такого рішення, так і підстав його закриття, зокрема з`ясувати дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження усіх обставин, які підлягають з`ясуванню. Такий висновок відповідає роз`ясненням, наведеним у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 року за № 9-49/0/4-17.

Згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Європейський суд з прав людини визначив у своїй практиці, розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

З постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 17.11.2021 року не вбачається встановлення в рамках кримінального провадження будь-яких доказів, на підставі яких, слідчий міг би дійти до переконання про відсутність складу кримінального правопорушення.

Так, в рамках кримінального провадження, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, були допитані тільки заявник ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 , відомості щодо проведення інших слідчих та процесуальних дій, з метою перевірки фактів, викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення, постанова слідчого не містить.

В постанові слідчий лише формально зазначає, що він, оцінюючи всебічно, повно та неупереджено зібрані докази, приходить до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, разом з тим, з постанови не зрозуміло які саме докази були зібрані та досліджені, окрім допиту двох свідків.

Більш того, аналіз слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що були проведені протягом строку досудового розслідування та на яких ґрунтується рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскаржувана постанова не містить.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого від 17.11.2021 року про закриття кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року, є передчасною, прийнятою без проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на перевірку викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення фактів, що з урахуванням викладеного в сукупності, свідчить про те, що така скарга підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, висновки слідчого є такими, що суперечать нормам діючого законодавства, а також ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а тому постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 9, 91, 94, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 17.11.2021 року про закриття кримінального провадження №0000289 від 17.06.2021 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1