Справа № 212/8142/21
У Х В А Л А

27 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2021 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з нерухомого майна, накладеного постановою старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 24 лютого 2012 року відповідно до відкритої кримінальної справи, реєстраційний номер якої 52119036/1, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 367 КК України.

Зняття арешту обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_4 , не визнавалось речовим доказом, санкція частиною другою статті 367 КК України не передбачає конфіскацію як вид покарання, та відсутній цивільний позов у справі.

Також зазначає, що станом на дату розгляду вказаного клопотання відсутні підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він необґрунтований та без достатніх підстав спричиняє істотне обмеження законних прав та інтересів ОСОБА_4 , як власника майна.

Крім того, на теперішній час відсутні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право володіння належним ОСОБА_4 , майном, а подальший арешт не є співмірним із завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом.

Власник майна та слідчий у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені.

Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі сторони, вимоги викладені у клопотанні заявник та його представник підтримують та просять суд задовольнити.

Оглянувши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов);конфіскації майна як виду покарання.

Слідчим суддею встановлено, що 24 лютого 2012 року постановою старшого слідчого прокуратури Жовтневого району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 накладено арешт на все нерухоме майно громадянина ОСОБА_4 , в межах відкритої кримінальної справи, реєстраційний номер якої 52119036/1, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 367 КК України.

23 грудня 2013 року слідчим відділом Жовтневого РВ КМУ внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005956 із кримінальної справи № 52119036 від 11 листопада 2011 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, та відповідно досудове розслідування здійснюється старшим слідчим слідчого відділу Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , а процесуальне керівництво прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Постанова щодо арешту майна прийнята, з тих мотивів, що сума заподіяної і невідшкодованої шкоди становить 227 966, 68 гривень, та з метою забезпечення можливого в майбутньому цивільного позову.

Відповідно до статті 125 КПК України (у редакції чинній від 28 грудня 1960 року), слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.

В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Порядок забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна врегульовано статті 126 КПК України (у редакції чинній від 28 грудня 1960 року).

У зв`язку з тим фактом, що 13 квітня 2012 року Верховною радою України ухвалено новий Кримінальний процесуальний кодекс, який набрав чинності 20 листопада 2012 року (зі змінами та доповненнями), питання щодо арешту або зняття арешту з майна регулюється новою редакцією Кримінального процесуального кодексу України.

Приписами частини першої статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

В силу приписів частини першої статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні «Edwards проти Мальти» від 24 жовтня 2006 року зазначив, що має бути розумне співвідношення між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Санкція частини 2 статті 367 КК України, передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно, дана норма, не передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного, обґрунтованого рішення, необхідно врахувати: існування обґрунтованої підозри та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно, як встановлено із постанови старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 24 лютого 2012 року про арешт майна, підставою накладення арешту на майно ОСОБА_4 , стало можливе у майбутньому забезпечення цивільного позову.

В свою чергу, слідчим суддею встановлено, що цивільних позовів у кримінальній справі внесеній до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005956 із кримінальної справи № 52119036 від 11 листопада 2011 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, ніхто не заявляв.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого клопотання про скасування арешту майна належному на праві власності ОСОБА_4 , а відтак воно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скасувати арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накл аденого постановою старшого слідчого прокуратури Жовтневого району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області юриста 2 класу ОСОБА_5 від 24 лютого 2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1