УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002873 від 28.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
27.11.2020 до чергової частини Київського відділу поліції м. Одеси Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення про те, що біля гостинного комплексу «Променада» за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 143 наявне скупчення громадян спортивної тілобудови. В ході відпрацювання вказаного повідомлення слідчо-оперативною групою Київського відділу поліції м. Одеси проведено огляд місця події під час проведення якого виявлено та вилучено вогнепальну зброю та бойові припаси до неї.
Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України отримано інформацію щодо групи осіб, які на території м. Одеси та Одеської області займаються незаконною діяльністю, пов`язаною з незаконним поводженням зі зброєю, баєвими припасами та вибуховими речовинами.
В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно оперативної інформації виношує намір щодо збуту вогнепальної зброї та відноситься до категорії «злочинні авторитети».
19.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведений обшук автомобілю марки «Mersdes Benz S 550», державний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 . Під час обшуку виявлено та вилучено:- з салону автомобіля, а саме між водійським кріслом та підлокітником, у полімерному пакеті зеленого кольору, виявлено 1 (один) полімерний пакет із застібкою типу «zip-lock» з порошкоподібною речовино білого кольору невідомого походження, що поміщено до сейф-пакету НПУ №INZ2057765, з багажного відділення у полімерному пакеті білого кольору виявлено 1 (один) предмет схожий на патрон із маркуванням схожим на «F», що поміщено по сейф-пакету НПУ №INZ2107072.
19.11.2021 вищевказані предмети визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.
Підставою тимчасово вилучення майна згідно п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що вилучені предмети відносяться до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.
Підставами арешту майна є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказані предмети є доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна.
Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, є проведення експертних досліджень та збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
Якщо вищевказане майно буде перебувати у володінні осіб, яка зацікавлена в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.
2. Позиції учасників в судовому засіданні.
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились, про дату та час судового засідання сповіщені належним чином, разом з тим, від слідчого надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності.
Адвокат в судовому засіданні, заперечив проти задоволення клопотання, оскільки накладати арешт на майно немає сенсу. Частина майна не належить ОСОБА_6 , а належить іншій особі, яку встановити неможливо. Особа яка проводила обшук не представилась та не надала документів.
Власник мана до судового засідання не з`явився.
3. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0002873 від 28.11.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно оперативної інформації виношує намір щодо збуту вогнепальної зброї та відноситься до категорії «злочинні авторитети».
Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 23.10.2021 року, відповідно до протоколу обшуку від 19.11.2021 року, того ж дня, у період часу з 13:08 год. по 16:44 год., у автомобілі марки «Mersdes Benz S 550», державний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , був проведений обшук, в ході якого було виявлено на вилучено речі, перелік яких міститься у клопотанні.
Вилучені речі мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі можуть містити відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення, містять інформацію у тому числі про можливі інші епізоди аналогічних злочинів і підлягають детальному аналізу, а також з вказаним майном необхідне проведення експертних досліджень для встановлення того, чи не вилучені вказані речі з цивільного обігу, та з метою збереження речових доказів.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені речі і документи, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, перелік яких міститься у клопотанні, є знаряддям та об`єктом протиправних дій, можуть бути набуті кримінальним протиправним шляхом, можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також містять в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання предмету речовим доказом від 19.11.2021 року, відповідно до якої вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вищезазначені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на частину вилучених речей, з забороною відчуження, користування та розпорядження.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу, у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002873 від 28.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 19.11.2021 року, під час проведення обшуку автомобілю марки «Mersdes Benz S 550», державний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме: 1 (один) полімерний пакет із застібкою типу «zip-lock» з порошкоподібною речовино білого кольору невідомого походження, що поміщено до сейф-пакету НПУ №INZ2057765, 1 (один) предмет схожий на патрон із маркуванням схожим на «F», що поміщено по сейф-пакету НПУ №INZ2107072.
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1