Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/413/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2021, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середню освіту, ІІІ групи інвалідності, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, маючого на утриманні особу похилого віку, не працюючого, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий ВРЗЗКС СВ Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що нею здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 03.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2021 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, що пов`язане з проникненням у сховище, кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289 КК України. Матеріальна шкода завдана злочинами у яких він підозрюється складає 8000 грн.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2021 клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, що вчинене з проникненням у сховище, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про що 04.11.2021 року йому повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри підтверджується рапортом про прийняття повідомлення по лінії «102», протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків.
Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, з конфіскацією майна.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що слідчим та прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
За досліджених у судовому засіданні доказів, не можна вважати, що підозрюваний продовжить злочину діяльність перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, буде впливати на свідків та потерпілого. Також, електронний засіб контролю, унеможливить вчинення ОСОБА_7 нових злочинів.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно обрати саме винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи злочин який ним вчинено, час та спосіб його вчинення, а також те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, або без такої.
Поза увагою слідчого судді залишилось, що клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вноситься саме з метою запобігти спробі підозрюваного вчинити нове кримінальне правопорушення, що прямо передбачено в ч. 1 ст. 177 КПК України та не потребує будь-якого документального підтвердження.
Вищевказане свідчить про можливість настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти спробам підозрюваного вчиняти інші злочини та мати можливість незаконного вплину на свідків.
Зважаючи на все вищевикладене, беручи до уваги, особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше судимий, існує реальність та обґрунтованість вищевказаних ризиків, вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 має вік 33 роки, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, місце реєстрації наразі не актуальне, оскільки з його слів, належне йому житло продане, при цьому має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю та бабусею похилого віку, якою опікується, за не спростованими доводами підозрюваного є інвалідом ІІІ групи, отримує лікування, як ВІЧ інфікований, має ряд хронічних хвороб, таких, як гепати С, туберкульоз, в зв`язку з чим перебуває на різного виду обліках, відтак можна вважати, що сталі соціальні зв`язки наявні.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою немає.
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, з конфіскацією майна.
Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
На даний час жодного порушення підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.
Від сторін кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного ОСОБА_7 .
Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підтвердження впливу на свідків немає.
Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.
Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193-196, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2021, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на шістдесят днів без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4