Провадження №11-кп/801/1210/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001349 від 12.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0001349 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2021 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено на 60 діб, починаючи з 08.09.2021 року до 06.11.2021 року включно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено на 60 діб, починаючи з 08.09.2021 року до 06.11.2021 року, включно.
Строк дії ухвали суду, 60 діб, тобто до 06.11.2021 року включно.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2021 року, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що на протязі більше року після закінчення підготовчого судового засідання судом не проведено по суті жодного судового засідання, не допитаний потерпілий та свідки.
Ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні відсутні, на думку захисника застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків.
Захисник вказує, що після спливу певного проміжку часу навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою, а тому суду у разі задоволення клопотання про продовження терміну запобіжного заходу необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність інших підстав або ризиків, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, оскільки у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому дотримався вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001349 від 12.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, перебуває на розгляді у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Безпідставними є посилання захисника ОСОБА_6 , що ризики наведені прокурором та які зазначені в ухвалі суду відсутні, оскільки в клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурор, вказуючи на наявність підстав для продовження запобіжного заходу, звернув увагу на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки знає їх фактичне місце проживання на даний час, вказані обставини створюють ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі може схиляти свідків, організаторів або інших учасників до давання завідомо неправдивих показів, окрім того, наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 , вчинив вказане кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, постійного місця проживання на території м.Вінниці не має, офіційно непрацевлаштований та у зв`язку з відсутністю коштів буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судом перевірено належним чином доводи прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, йому відоме місце проживання потерпілого, він матиме реальну змогу незаконно впливати на нього, свідків, продовжити вчиняти інші злочини, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд апеляційної інстанції враховує, що розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває та вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
Твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є непереконливими.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2021 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_11