Справа № 457/231/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/388/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 01 березня 2021 року стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Трускавця, Львівської області, із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 15.10.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 01 березня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2020 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Термін відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання по виконанню даного вироку.

Вирішено питання з речовими доказами.
Даний вирок оскаржив обвинувачений ОСОБА_6 та просив змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а саме зменшити термін покарання у виді позбавлення волі, або замінити його на умовний термін.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що доглядає за хворою матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 30 січня 2021 року, приблизно о 16 год. 50 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Рукавичка» на вул. Довженка, 4, у м. Трускавці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав пляшку лікеру марки «Шеріданс» об`ємом 0,5 літра, вартістю 458,46 гривень, чим заподіяв TOB ТВК «Львівхолод» майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_11 , були належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися і не повідомили про причини свого неприбуття, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а вирок суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинувачених в апеляційній скарзі не оспорюються, її доводи зводяться до незгоди із призначеним обвинуваченому покаранням.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як передбачено статтею 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, описаних у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо покарання, з яким апелянт не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого, який не працює, раніше судимий; з врахуванням позиції прокурора у справі щодо необхідної міри покарання; обставин, які пом`якшують покарання щире каяття; обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено, та призначене в межах, встановлених санкцією частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо, будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, завдана шкода потерпілому не відшкодована, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При цьому, врахував вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2020 та, при застосуванні ст. 71 КК України, суд до призначеного покарання частково приєднав невідбуте покарання за згаданим вироком, застосувавши строк в 1 (один) місяць.

Дане покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Покликання апелянта на те, що він доглядає за хворою матір`ю та має на утриманні неповнолітню дитину не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та є безпідставними.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: