ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/779/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/754/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 липня 2020 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Куп`янська Харківської області, українку, громадянку України, із професійно-технічною освітою, розлучену, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму: 31 січня 2013 р. Куп`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнена 19 квітня 2018 р. відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 р. умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 11 днів,
визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винною у тому, що 13 лютого 2020 року близько 16.00 год. обвинувачена ОСОБА_7 перебувала у приміщенні квартири свого співмешканця ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали алкогольні напої.
Після розпиття спиртних напоїв, близько 17.00 год. на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків між ними сталася сварка.
В ході словесної сварки обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з раптово виниклим умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в приміщенні кухні, зі столу правою рукою схопила кухонний ніж та умисно нанесла потерпілому один удар ножем в область черевної порожнини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, проникаючої в черевну порожнину, з пошкодженням гілки лівої шлуночкової артерії, наскрізного пошкодження передньої і задньої стінки складної частини дванадцятипалої кишки, внутрішньочеревної кровотечі, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/87-КП/20 від 18 березня 2020 р. є тяжкими тілесними ушкодженнями, як небезпечними для життя.
Свої злочинні дії обвинувачена ОСОБА_7 одразу припинила самостійно та через деякий час викликала швидку допомогу.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначення покарання шляхом його пом`якшення. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, поклавши на останню обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_7 повністю визнала вину у скоєному злочині, щиросердно розкаялась, вибачилась перед потерпілим, який в судовому засіданні вказав, що вибачив обвинувачену, просив її суворо не карати та будь-яких претензій до неї не має.
Також вказує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів, щодо скоєння обвинуваченою ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння, тобто вказана обставина не повинна бути врахована, як обтяжуюча, а отже при наявності декількох пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих обставин та жодних претензій з боку потерпілого, на його думку є підстави для призначення покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та захисника на підтримку апеляційної скарги сторони захисту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченої, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, має не погашену судимість, за місцем мешкання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано наявність обставини, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття, а також обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, що належить призначити обвинуваченій, що об`єктивно вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, суд призначив обвинуваченій покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання скоєння нею нових злочинів.

Доводи захисника щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння та необхідності виключення вказаного стану, як обтяжуючої покарання обставини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не гуртуються на положеннях процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення, яке в подальшому місцевий суд визнав доведеним, інкримінував ОСОБА_7 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Цю ж обставину було зазначено в обвинувальному акті як таку, що обтяжує покарання.

Також факт сумісного вживання алкогольних напоїв обвинуваченої та потерпілого ні ким не оскаржувалось ні під час досудового розслідування ні під час судового слідства.

Окрім цього відповідно до позиції Верховного суду викладеній в постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 11 лютого 2020 року справа №643/20474/15-к «норми кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів».

Аналізуючи доводи захисника про необхідність пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає, що враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка ніде не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має негативну характеристику, раніше засуджувалась за скоєння злочину проти життя та здоров`я особи, яке також вчинила в стані алкогольного сп`яніння, відбувала покарання в місцях позбавлення волі, була умовно-достроково звільнена, та навіть з врахуванням позиції потерпілого, яка жодним чином не впливає на тяжкість вчиненого злочину, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим, у зв`язку з його суворістю, а також можливість застосування ст. 75 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі захисника.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 липня 2020 рокуу відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий :

Судді