Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6220/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

28 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №274/6220/16-к за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 квітня 2021 року, відносно
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №274/6220/16-к за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 .
У відповідності до ч.2 ст.331 КПК України, визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором у провадженні, заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 обґрунтоване тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення і наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватись від суду. Прокурор вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.
Заслухавши доводи прокурора в підтримку клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які покладаються на розсуд суду, апеляційний суд, вирішуючи клопотання прокурора, приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №274/6220/16-к, ОСОБА_8 вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.05.2018 (т.2 ап.53-57) було визнано винним за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 9-и років позбавлення волі. При цьому, на підставі ч.5 ст.72 КК України, строк відбування покарання обраховано ОСОБА_8 з моменту затримання - з 01.10.2016. Крім того, зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 01.10.2016 по 20.06.2017, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30.07.2018 (т.2 а.п.115-118), було частково задоволено апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.05.2018 скасовано (з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, що стосується участі в судовому засіданні потерпілого) та призначено новий судовий розгляд.
В свою чергу, оскаржуваним вироком Коростишівського районного суду від 06.04.2021 (т.5 а.п.172-190), ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
При цьому, початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислено з 01 жовтня 2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Весь зазначений час обвинувачений ОСОБА_8 перебував та продовжує перебувати під вартою. На даний час обвинувачений ОСОБА_8 є таким, що фактично відбув понад 9 років покарання у виді позбавлення волі.
В апеляційних скаргах сторона захисту ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції в зв`язку з недоведеністю вини.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин провадження (фактичне відбуття призначеного покарання) та сукупності даних про особу обвинуваченого необхідним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 може бути особисте зобов`язання з покладенням в порядку ст.194 КПК України відповідних обов`язків. Підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання припинили діяти.
Керуючись ст.ст.199, 405 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та, у відповідності до ст.194 КПК України, покласти обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до апеляційного суду;
- не відлучатися з населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків до 28.11.2021, включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Суддя :