ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5356/21 Номер провадження 11-сс/814/871/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук від 20 жовтня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2021 року за №0000739, та змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до 12 грудня 2021 року підозрюваному
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, порушення останнім умов раніше застосованого йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Одночасно слідчий суддя, урахувавши встановлені у судовому засіданні обставини, зазначив про відсутність підстав для визначення розміру застави підозрюваному, мотивуючи тим, що сторони обвинувачення та захисту просили не визначати заставу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук від 20 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що підозрюваний не порушував покладених на нього обов`язків при застосуванні останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки діяв у стані крайньої необхідності, супроводжуючи тяжко хвору дружину до лікарні.

Одочасно захисник посилається на те, що: слідчим, прокурором не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків; ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки у місці проживання, зокрема, утриманців.

Крім того, автор апеляційної скарги вважає, що слідчий суддя у порушення вимог ч.3 ст.183 КПК України не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

У відповідності до ч.1 ст.200 КПК України слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

З доданих до клопотання слідчого матеріалів убачається, що Відділенням поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2021 року за №0000739, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (а.с. 6-7).
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , будучи 21 травня 2021 року засудженим за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, діючи умисно, за невстановлених слідством обставин придбав психотропну речовину «метамфетамін», після чого помістив її до своєї поясної сумки темного кольору, та зберігав при собі без мети збути.

11 жовтня 2021 року приблизно о 15 годині 30 хвилин по вул. В. Набережна, 10 м. Кременчук після зупинки працівниками поліції підозрюваний викинув на землю згадану сумку, у якій, серед іншого, знаходилися полімерні пакети з психотропною речовиною "метамфетаміном".

12 жовтня 2021 року слідчим СВ Відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 , за погодженням прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
13 жовтня 2021 року слідчим суддею Крюківського районного суду м. Кременчук застосовано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 13 грудня 2021 року (а.с. 8).
Заборонено підозрюваному залишати житло у якому він проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, та покладено на нього обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області;
-не відлучатися із м. Кременчук Полтавської обл. без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Цього ж дня підозрюваному роз`яснено умови застосованого йому запобіжного заходу, а також те, що у разі їх невиконання слідчий, за погодженням прокурора, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу, що підтверджується протоколом від 13 жовтня 2021 року, засвідченим особистим підписом підозрюваного (а.с. 13).
Наведене відображено і у резолютивній частині судового рішення про застосування ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту, яка проголошувалась у присутності підозрюваного, а саме те, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 8).
Належне ознайомлення, розуміння ОСОБА_8 умов застосованого до нього запобіжного заходу та наслідків їх порушення також не оспорюється ніким з учасників провадження.
Разом з тим, незважаючи на наведене, підозрюваний ОСОБА_8 порушив умови застосованого йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме 18 жовтня 2021 залишив житло у якому він проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, що підтверджено доданими до клопотання органу досудового розслідування матеріалами та самим підозрюваним ОСОБА_8 .
При цьому, слідчий суддя правильно визнав необгрунтованими посилання сторони захисту щодо наявності поважних причин залишення місця проживання підозрюваним, який не повідомив уповноважених осіб про свій намір здійснити супровід дружини до лікарні, маючи реальну можливість здійснення таких дій, при тому, що стан здоров`я дружини не потребував обов`язкової госпіталізації з метою врятування життя, про що свідчить виїзд екстренної медичної допомоги. Так, ще 17 жовтня 2021 року, коли медичні працівники дружині підозрюваного надали рекомендацію звернутися до сімейного лікаря, ОСОБА_8 мав можливість як 17, так і 18 жовтня 2021 року належним чином повідомити слідчого, прокурора чи суд про негайну необхідність залишення місця проживання. Також слідчим суддею мотивовано враховано, що стороною захисту не представлено будь-яких фактичних даних про супроводження ОСОБА_8 дружини до медичного закладу, та перебування підозрюваного у цьому закладі (а.с. 21-22).
Судове рішення слідчого судді у цій частині є належним чином обґрунтованим та мотивованим, а переконливих аргументів, які би спростовували його висновки, апелянтом не наведено.
У свою чергу, 20 жовтня 2021 року слідчий СВ Відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, мотивуючи наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, порушенням останнім умов раніше застосованого йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та неможливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, змінив ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність: обґрунтованої підозри (від 12 жовтня 2021 року) у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк до трьох років, особу підозрюваного, який судимий, зокрема, за ч.2 ст.309 КК України, одружений, офіційно не працює, має місця реєстрації та проживання, на утриманні неповнолітню дитину, порушення останнім умов раніше застосованого йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Обгрунтованість підозри (від 12 жовтня 2021 року), у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яка була врахована слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали, ніким з учасників провадження не оспорюється.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України колегія суддів, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину (від 12 жовтня 2021 року), особу підозрюваного, порушення останнім умов раніше застосованого йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, про що просить сторона захисту.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави ОСОБА_8 .

Так, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Однак, у даному провадженні відсутні наведені вище підстави.

При цьому, висновок слідчого судді щодо невизначення розміру застави підозрюваному з посиланням на те, що сторони обвинувачення та захисту просили не визначати заставу, є помилковим та зробленим з порушенням вимог ч.3 ст.183 КПК України, якими визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Тобто, за обставин даної справи, визначення розміру застави не пов`язано з дискреційними повноваженнями слідчого судді, оскільки слідчий суддя незалежно він процесуальної позиції сторін щодо наведеного питання повинен був у будь-якому випадку застосувати згаданий альтернативний запобіжний захід підозрюваному.

У справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.
Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 (від 12 жовтня 2021 року), майновий та сімейний стан підозрюваного, встановлені вище ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи те, що розмір застави має бути таким, що, з одного боку, не є завідомо непомірним для підозрюваного та призведе до неможливості виконання самої застави, а з іншого - такий розмір стане стримуючим фактором для належної процесуальної поведінки, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення підозрюваному розміру застави у межах п.1 ч.5 ст.182 КПК України, що відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук від 20 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 , задольнити частково.
Змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до 12 грудня 2021 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 22700 гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора , суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний ОСОБА_8 або будь яка інша особа, може внести кошти на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (код отримувача: 42262431, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача:
UA0086573, призначення платежу: застава за (ПІБ підозрюваного) по справі №, Полтавський апеляційний суд) та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам провадження 17 листопада 2021 року о 16 годині.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4