Справа № 298/1037/21
Номер провадження 1-кс/298/305/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Костринська Розтока Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, з загальною середньою освітою, непрацюючої, раніше несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 24 вересня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000171 від 24 вересня 2021 року за ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23 вересня 2021 року в період часу з 21 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у кімнаті кухні по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивала спиртні напої разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем зазначеної адреси, що закінчилось сваркою між ними. Надалі в процесі сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопила своєю правою рукою кухонний ніж, який знаходився на столі в кімнаті кухні, й умисно нанесла гострим кінцем ножа один удар в область живота своєму співмешканцю ОСОБА_8 , в результаті чого останньому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки. Дане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.1.(а), п.2.1.3.(к) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпека для життя. Відтак ОСОБА_7 умисно нанесла ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Зазначається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, за кваліфікуючою ознакою умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
24 вересня 2021 року о 2-ій годині 10 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий вказує, що є необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання її спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема, з матеріалів досудового розслідування №0000171 вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 8-ми років, тому існують ризики, що вона не буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винною.
Посилається, що підозрювана ОСОБА_7 може особисто чи шляхом використання інших методів незаконно впливати на потерпілого, який є її співмешканцем та свідків з метою схилити їх до зміни показань чи відмови від їх дачі.
З урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваній ОСОБА_7 , обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується, позбавляє можливості підозрюваної перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.
24 вересня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та вручено відповідне повідомлення.
Слідчий стверджує, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, даний ризик підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 вчинено за адресою її проживання, де остання проживає із самого народження. Неодноразові сварки між підозрюваною ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 бачили сусіди підозрюваної, які перебувають із останньою у досить хороших відносинах та підозрювана підтримує із ними соціальні зв`язки. З приводу впливу на потерпілого, то підозрювана ОСОБА_7 впродовж тривалого часу проживає разом із ним в одному будинку, він є її співмешканцем, вони постійно спільно вживають алкогольні напої, а тому є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 , знаходячись на волі зможе впливати на свого співмешканця ОСОБА_8 .
Також підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_7 на даний час перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі із громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в с. Батьово Берегівського району Закарпатської області, а тому є реальна можливість переїзду підозрюваної до свого чоловіка, що унеможливить проведення із нею необхідних слідчих дій. Крім того, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, даний ризик підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 вчинено за адресою її проживання і на даний час не проведено всі необхідні слідчі дії (слідчі експерименти, відшукання інших доказів кримінального правопорушення, які не піддались впливу). Під час досудового розслідування встановлено, що під час проведення огляду місця події, на кухні було виявлено кухонний ніж, на який показала підозрювана ОСОБА_7 , та за допомогою якого нанесла своєму співмешканцю ОСОБА_8 ножове поранення, однак сліди крові із зазначеного ножа були нею витерті, на підлозі кімнати кухні було виявлено розтерті сліди речовини бурого кольору, тобто підозрювана знищувала сліди злочину.
Наголошується, що більш м`які запобіжні заходи, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КК України.
Слідчий просить обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також захисник зазначив, що прокурором в судовому засіданні не доведені вказані у клопотанні слідчим ризики. Просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Наголосив на наявності на утриманні підозрюваної малолітньої доньки.

Підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника, просила не застосовувати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 , яка є матір"ю підозрюваної ОСОБА_7 , пояснила, що її донька ОСОБА_7 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , яку вона сама виховує, за якою доглядає та утримує. Зазначила, що час від часу навідує доньку, в тому числі допомагає по господарству. Ствердила, що співмешканець доньки, який є потерпілим в даному провадженні згубно впливає на неї, провокує її на розпивання алкоголю, вчиняє щодо неї домашнє насильство.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.
Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.
Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою в розумінні ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчим суддею встановлено, що 24 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 були внесені відомості про те, що 23 вересня 2021 року о 23:47 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.09.2021 о 23:46 за адресою: Ужгородський район с. Костринська Розтока, вулиця Головна, фельдшер повідомив, що КШМД доставляє до Ужгородської міської лікарні потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає у АДРЕСА_2 . Діагноз: проникаюче ножове поранення живота. Зі слів потерпілого, 40 хв. тому ТУ нанесла невідома особа, яка вийшла з невідомого автомобіля на початку села Костринська Розтока біля хреста, автомобіль поїхав у невідомому напрямку. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи за своїм місцем проживання, в ході розпиття алкогольних напоїв із своєю співмешканкою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав один удар кухонним ножем в область живота від останньої. ОСОБА_8 доставлений до Ужгородської лікарні з діагнозом: проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки.
24 вересня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику та ризикам, зазначеним у поданні.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вбачаються із долучених до матеріалів клопотання доказів, якими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 24 вересня 2021 року, протокол огляду від 24 вересня 2021 року з доданою фототаблицею, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 24 вересня 2021 року, талон №9445/1410 від 23 вересня 2021 року, виданий травматологічним пунктом КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради щодо ОСОБА_8 , 1981 р.н.
Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в тому числі за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п"яти до восьми років, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення у клопотанні, слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні №0000171 від 24 вересня 2021 року щодо підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування підозрюваної ОСОБА_7 від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду. Втім, зазначений ризик на думку слідчого судді є незначним, з огляду на наявність у підозрюваної ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків за місцем проживання наявність малолітньої доньки ОСОБА_11 , 2012 р.н., яка перебуває на утриманні та вихованні підозрюваної ОСОБА_7 .
У клопотанні слідчого також вказано про існування ризику незаконного впливу підозрюваної ОСОБА_7 на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.
На думку слідчого судді під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування вказаного ризику. Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.
Що стосується наведеного у клопотанні ризику, що підозрювана ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує, що інкриміноване підозрюваній ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, є закінченим, під час здійснення досудового розслідування №0000171 від 24 вересня 2021 року, стороною обвинувачення проведено ряд слідчих дій. Таким чином, переважна більшість матеріальних доказів, на підставі яких було висунуто підозру ОСОБА_7 зафіксовано органом досудового розслідування у відповідних протоколах та перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування. До того ж, як у клопотанні, так і в судовому засідання стороною обвинувачення не зазначено, які саме речі та документи, що мають значення для досудового розслідування, підозрювана може знищити чи підробити. У зв`язку з чим, слідчий суддя критично ставиться до зазначеної стороною обвинувачення обставини, як підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя вважає обґрунтованими. Зазначені ризики у цьому кримінальному провадженні є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.
В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваної.
Зважаючи на викладені обставини слідчий суддя також бере до уваги дані про особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан та приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і виконання нею процесуальних обов`язків.
Розглядаючи клопотання, слідчий суддя враховує і те, що за змістом ч.5 ст.176 КПК України більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не можуть бути застосовані лише до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України. Відтак заборона застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу в цьому випадку відсутня.
Таким чином, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя враховує, що в ньому відсутнє належне обґрунтування підстав для втручання у право ОСОБА_7 на свободу, шляхом застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а також те, що Європейський суд з прав людини та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права зазначають, що існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти, тобто, утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом і, коли відсутні конкретні дані, які б дозволяли дійти ґрунтованого висновку, що особа з великою ймовірністю вчинить дії, передбачені ст.177 КПК України, слід вважати, що такі ризики взагалі відсутні, або є настільки мінімальними, що не дають виключних підстав для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, на підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищевикладеного існує незначний ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з боку підозрюваної ОСОБА_7 , а також ризик її незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, однак цим ризикам, можливо дієво запобігти шляхом застосування іншого запобіжного заходу, який не є виключним за своєю суворістю.
Крім того, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваної ОСОБА_7 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У судовому засіданні також встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, за місцем проживання з негативного боку не характеризується.
За таких умов слідчий суддя вважає, що можливе застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).
У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії від 19.11.2019.
Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Враховуючи, що слідчий і прокурор в судовому засіданні довели лише наявність обставин, передбачених п.1, п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та існування ризиків, передбаченого п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, приходить до висновку про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж той, який зазначений у клопотанні, а також необхідність покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Костринська Розтока Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, з загальною середньою освітою, непрацюючої, раніше несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не залишати цілодобово місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування як особисто, так і через третіх осіб з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні за винятком участі в слідчих діях та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрювану ОСОБА_7 на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 23.11.2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Звільнити підозрювану ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, негайно.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати відділенню поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Зобов`язати працівників відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області негайно доставити підозрювану ОСОБА_7 до житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1