Житомирський апеляційний суд
Справа №286/57/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 15.10.2019 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чуднів, Житомирської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.263 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
(в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
(в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 21.09.2021 року, ОСОБА_7 засуджено за ст.118 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст.124 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання визначено у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_7 виправдано.

Строк відбування покарання встановлено рахувати з 15.10.2019 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 15.10.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 19.11.2021.

Від заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилається на те, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимою особою за вчинення особливо тяжкого злочину, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд кримінальних правопорушень.

Заслухавши прокурора, яка підтримала вказане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 21.09.2021 року, ОСОБА_7 засуджено за ст.118 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст.124 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання визначено у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_7 виправдано.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , раніше судимого за вчинення особливо тяжкого злочину, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла до висновку про існування, на час постановлення ухвали, обґрунтованих підстав вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики можливості вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та переховування від суду, та відповідно неможливості застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового засідання прокурор належним чином обґрунтував ризики, які передбачені статтею 177 КПК України та викладені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, з чим погоджується колегія суддів. А саме, ОСОБА_7 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання колегії суддів, існуючі ризики не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.11.2021 року.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 та прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 21.09.2021 неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 14 січня 2022 включно.

Керуючись ст.ст.197, 199, 401, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання заступника керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 14 січня 2022 включно.

Строк дії ухвали по 14 січня 2022 включно.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: