Провадження 1-в/193/51/22
У Х В А Л А
іменем України

13 січня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Державної установи "Софіївська виправна колонія (№ 45)" та спостережної комісії Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
З вказаного подання, яке надійшло до Софіївського районного суду 07.10.2021, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи призначене судом покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45) (надалі Софіївська ВК №45) зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації Софіївської ВК № 45, стягнень не має. Посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи подання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні подання виправної колонії підтримав, пояснив, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів свого виправлення, тому вважає, що до слід застосувати умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення подання, вказавши, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину і наразі недоцільно застосовувати до останнього умовно-дострокове звільнення.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів особової справи та подання, вбачається, що ОСОБА_5 по даній справі засуджений 31.10.2017 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 25.09.2017 по 31.10.2017.

Початок строку : 31.10.2017 року. Кінець строку: 25.09.2023 року.
Станом на 25.09.2021 він відбув 2/3 строку покарання, невідбутий строк складає 1 рік, 8 місяців і 12 днів.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК №45, а й увесь період його відбування покарання.

Зокрема, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 спершу став відбувати покарання у вигляді позбавлення волі з 26.10.2017 в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)». Під час утримання в даній установі виконання покарань характеризувався негативно, мав одне стягнення. Заохочень не мав.

З 22 березня 2018 року міру кримінального покарання відбував в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)», де характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав.

Згідно наданої характеристики вбачається, що з 17.06.2018 засуджений відбуває покарання в Софіївській ВК №45, де характеризується позитивно, свідомо дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання. За зразкову поведінку та сумлінне відношення до праці має шість заохочень. Стягнень не мав. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки з ними. Дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться добросовісно. За особистим бажанням, безоплатно виконує роботи з благоустрою території установи. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, підтримує зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов. За вироком суду має позов на суму 3590 грн. 10 коп., однак виконавчі листи до установи не надходили.

Між тим, в матеріалах особової справи відсутні відомості, щодо намагання засудженим ОСОБА_5 своєю працею довести своє виправлення, що є безумовною обставиною для умовно-достроково звільнення відповідно до ст. 81 КК України.

Наявність у засудженого заохочень за сумлінну поведінку за підсумками 3-го кварталу 2018 року, 2 -го кварталу та 3 го кварталу 2019 року, 1-го та 3-го кварталів 2020 року та 2-го кварталу 2021 року не свідчить про наявність підстав для автоматичного його зільнення умовно-достроково, оскільки наявність таких заохочень вказує на те, що засуджений виконує прямі обов`язки всіх засуджених і з цим поступово стає на шлях виправлення.

Крім того, слід наголосити на тому, що засуджений зарахований до програм диференційованого виховного впливу, однак відомостей щодо активної його участі у вказаних програмах в матеріалах особової справи відсутні, тому з огляду на викладене, вказане не свідчить про його виправлення, лише вказує на його формальність.

Крім того, досліджуючи матеріали особової справи засудженого, встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення й інших кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі злочини, зокрема:

1)13.10.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
2)20.09.2010 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнився умовно-достроково 05.01.2013 на невідбутий строк 1 рік 4 місяці.
3)22.07.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, 75,76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Як видно з наведених судимостей засуджений ОСОБА_5 два рази (у 2008 році та у 2014 році) судом звільнявся від відбування покарання з випробуванням, крім того до нього було застосовувано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак останній належних висновків не зробив і в подальшому вчинив тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, за який наразі відбуває покарання.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що засудженим не сплачено процесуальні витрати, визначені вироком суду, за яким ОСОБА_5 відбуває покарання, при цьому матеріали провадження не містять відомостей щодо вжиття засудженим заходів для їх погашення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, і з огляду на це такі дії засудженого не можна розцінювати як сумлінну поведінку та належне ставлення до праці.

Враховуючи викладене та вивчивши відомості про особу засудженого, з огляду на суспільну небезпеку вчинених злочинів, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що для досягнення цілей покарання засуджений ще потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі, тому подання виправної колонії слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Спільне подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та спостережної комісії Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений його захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений у той же строк і порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 17 січня 2022 року о 16:10 год.

Суддя ОСОБА_1