Провадження №1-кп/748/2/22
Єдиний унікальний№ 732/512/17
УХВАЛА
10 лютого 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4

при розгляді у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 грудня 2015 року за №0000509, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 грудня 2015 року за №0000509, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.12.2021 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строк дії якого завершується 22.02.2022 року.

Судове засідання підлягає відкладенню для виклику свідка.

Прокурор клопотав щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, зокрема, впливу на потерпілого та його сина, переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений та його захисник подали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обгрунтування своїх клопотань вони зазначили, що жоден з ризиків, на які посилається прокурор, як на підставу для тримання під вартою ОСОБА_5 не доведені, а самі ці ризики відсутні. Немає жодних доказів ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування. Також відсутні допустимі докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а стороною захисту доведено невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Прокурор заперечив щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який та наполягав на продовженні запобіжного заходу.

Потерпілий та його представник підтримали думку прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечили проти клопотання прокурора та підтримали свої клопотання про зміну запобіжного заходу. Захисник зазначив, що ним були опитані батьки, сусіди та знайомі обвинуваченого, які зазначили, що він весь час перебував за місцем свого проживання та жодних розшукових заходів не здійснювалося. Отже, не можна стверджувати, що обвинувачений ухилявся від суду, а тому тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом. Обвинувачений підтримав думку захисника та додав, що клопотання прокурора не було вручено йому завчасно.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні розпочато спочатку у зв`язку з заміною судді у складі колегії. Таким чином докази у провадженні підлягають новому дослідженню. При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд не вирішує питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, тому доводи клопотання ОСОБА_5 , що в судовому засіданні вже встановлена його невинуватість, є безпідставними.

Захисник у клопотанні зазначив, що відсутні докази того, що обвинувачений ухилявся від органів досудового розслідування, але під час досудового розслідування обвинувачений перебував під вартою та з незалежних від нього причин не міг ухилятися від них.

Саме судом під час судового розгляду було пом`якшено обвинуваченому запобіжний захід спочатку на цілодобовий домашній арешт, а потім на домашній арешт у визначений час доби. 11.01.2019 року після чергового судового засідання, яке було відкладено за клопотанням сторони захисту для підготовки обвинуваченого до допиту та судових дебатів, ОСОБА_5 був повідомлений під розписку про явку до суду на 20.02.2019 року на 10 годину на наступне судове засідання. При цьому час узгоджувався зі стороною захисту. На це засідання ОСОБА_5 не прибув, а захисник повідомив, що мав домовленість разом з обвинуваченим їхати на судове засідання, але в обумовлений час та місце ОСОБА_5 не з`явився і зв`язку з ним немає. Жодних повідомлень до суду від обвинуваченого також не надійшло.

На наступне засідання обвинувачений викликався повісткою, яка була направлена за місцем його домашнього арешту. Проте, ця повістка ані обвинуваченим, який мав право пересуватися містом Бориспіль у дений час, ані його батьками, які проживали з ним та, зі слів захисника стверджують, що обвинувачений весь час знаходився за місцем свого проживання, отримана не була. 07.03.2019 в судове засідання не з`явився ані захисник, який повідомив, що договір з обвинуваченим було розірвано у зв`язку з його грубим порушенням замовником, ані обвинувачений, який взагалі нічого не повідомив. Цього ж дня судом було застосовано примусовий привід обвинуваченого.

В судове засідання 27.03.2019 обвинувачений не був доставлений. Згідно з листом ГУНП в Чернігівській області, якому було доручено виконання ухвали про привід, від 27.03.2019, працівниками УСР ГУНП в Чернігівській області було здійснено виїзд за місцем проживання обвинуваченого, але він був відсутній. З рапорту наданого пізніше вбачається, що при неодноразових візитах дільничного інспектора за місцем проживання обвинуваченого дверей до помешкання ніхто не відчиняв, а мати ОСОБА_5 телефоном повідомила, що їй не відомо де перебуває її син. Також при виконанні приводу були відібрані пояснення у сусідки, яка повідомила, що кілька днів вже не бачила обвинуваченого за місцем проживання.

При обранні запобіжного заходу 13.08.2021, обвинуваченим не було надано жодних суттєвих підтверджень чи логічних пояснень своєї неявки в судові засідання, коли він перебував під домашнім арештом. Тому факт його ухиляння від суду є беззаперечним.

Як неодноразово зазначалося судом, обвинуваченому відоме місце проживання потерпілого та його сина, судовий розгляд проводиться спочатку, а тому, у сукупності з фактором тривалого ухиляння від суду та порушення умов домашнього арешту обвинуваченим, ризик впливу на них сягає високого рівня. Тобто сам факт порушення своїх процесуальних обов`язків обвинуваченим, його тривале перебування у розшуку, дає підстави вважати достатнім ризик порушення ним і інших процесуальних обов`язків щодо впливу на потерпілого та свідка.

ОСОБА_5 крім цього обвинувачується у вчиненні іншого злочину проти власності, раніше вчиняв злочин проти власності, а тому ризик вчинення ним нового злочину є також досить високим .

Рівень соціальних зв`язків обвинуваченого також не дає підстав стверджувати, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, оскільки домашній арешт обвинуваченого був визначений за місцем проживання його сім`ї, вплив якої не зміг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Дані, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює тримання його під вартою, також відсутні.

Судом не встановлено підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, оскільки він порушив умови домашнього арешту вже після дослідження доказів, не повідомляв суд про причини своїх неявок, перервав зв`язок з захисником, перебував у розшуку, чим затягував розгляд провадження.

Посилання обвинуваченого, що йому не було вручено завчасно клопотання про продовження запобіжного заходу не тягне за собою обов`язкової відмови у задоволенні такого клопотання. Його позиція щодо запобіжного заходу викладена в його ж клопотанні про зміну запобіжного заходу та достатньо деталізована.

На підставі викладеного суд доходить висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 квітня 2022 року включно.

Судове засідання відкласти та призначити наступне судове засідання на 12:00 годину 23.03.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів, в іншій частині окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3