Справа № 487/5127/21
Провадження № 1-кс/487/4137/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ВСТАНОВИВ:
23.07.2021р. адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила зобов`язати ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.366,384 КК України.
В обґрунтування скарги зазначила, що 15.07.2021року нею до ТУ ДБР розташованого в м.Миколаєві була подана заява про вчинення працівниками слідчого відділення Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області поліції злочину. 19.07.2021року вона отримала відповідь заступника начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Державного бюро розслідувань про відмову у внесенні відомостей через відсутність достатніх правових.
Оскільки відомості до ЄРДР з поданої заяви у строк, визначений ст. 214 КПК України, внесені не були, витягу з ЄРДР вона не отримала, тому вважає це бездіяльністю слідчих.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги, викладені в скарзі підтримала та просила про її задоволення.
Слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві не був присутнім в судовому засіданні, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Вислухавши пояснення представника скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідуваньдосудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Судом встановлено, що представник ОСОБА_4 звернулась до ТУ ДБР у м. Миколаєві з заявою від 15.07.2021 про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366, ст. 382 КК України, вчинені, на її думку працівниками слідчого відділення Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області поліції злочину під час досудового розслідування кримінального провадження №0000009 від 16.01.2021.
На думку представника скаржника оперативні працівники Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області передчасно провели , на підставі ухвали слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2021 року обшук приміщення, в якому здійснює свою професійну діяльність приватний виконавець ОСОБА_4 , в той час як можливо було здійснити тимчасовий доступ до виконавчого провадження, на який також надав згоду слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаєвської області відповідно до ухвали від 01.02.2021року.
Заява представника скаржника адвоката ОСОБА_3 отримана ТУ ДБР у м. Миколаєві 15.07.2021року, проте відомості з неї до ЄРДР не внесені.
19.07.2021року вона отримала відповідь заступника начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Державного бюро розслідувань , в якому повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР з поданої заяви про кримінальне правопорушення, оскільки вона не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюється слідчими органів ДБР. Таким чином слідчим суддею встановлено, що посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_3 , дотримались вимог чинного законодавства України: перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.
Отже,з урахуванням викладеного, заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку слідчого судді ,не є повідомленням про злочин,і не містить конкретних та достатніх даних про можливість вчинення працівниками Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області злочинів, передбачених ст.366 ,ст.384 КК України.
Посилання представника скаржника адвоката ОСОБА_3 на те що, викладені в її заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Слідчий суддя звертає увагу на те , що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Так, відповідно до висновку, що викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР
Таким чином, посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві дійшли правильного висновку, що доводів ОСОБА_3 недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування осіб, зазначених у її заяві, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування посадових осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії.
Отже ,подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 заява не містить об`єктивних відомостей, які свідчать про вчинення працівниками Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області злочинів, передбачених ст.366 ,ст.384 КК України, а тому відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в її заяві . На підставі вищевикладеного скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Миколаївського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1