Провадження № 1-кс/734/123/22 Справа № 734/396/22
У х в а л а

іменем України

17 лютого 2022 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , що представляє інтереси потерпілого особи у кримінальному провадженні №0000350 від 23.10.2021, ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 09.11.2021 про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в:

представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Козелецького районного суду із скаргою, у якій просить скасувати постанову дізнавача ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 09.11.2021 про закриття кримінального провадження №0000350 внесеного до ЄРДР 23.10.2021, як не обґрунтовану та таку, що винесена з порушеннями вимог КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 22.10.2021, в якій зазначалось про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки сума завданої шкоди перевищувала 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, водночас усупереч вимог ст. 214 КПК України дізнавачем внесено до ЄРДР іншу кваліфікацію кримінального правопорушення не ту, що зазначена в заяві про злочин. Дізнавачем не проведено розслідування злочину, зазначеного в заяві ОСОБА_3 , чим порушені норми ст.ст. 2, 8, 9 КПК України. Зокрема дізнання тривало лише 11 робочих днів, в ході його проведення допитано одного потерпілого, при цьому йому відповідну пам`ятку не вручено, його права та обов`язки не роз`яснені, інших свідків подій - ОСОБА_7 та ін., на яких вказував потерпілий, не допитано.

Дізнавач дійшов передчасного висновку про наявність нібито цивільно-правових відносин між потерпілим та ПОФ ОСОБА_8 , зважаючи на її поведінку після укладення договорів, відсутності за місцем проживання та ведення господарської діяльності. Дізнавач навіть не намагався встановити інших осіб, у яких ОСОБА_8 у цей же період «позичала» кошти та не повернула. Не з`ясовано дізнанням чому на даний час ОСОБА_8 переховується від «кредиторів», а фактично від ошуканих нею осіб. Не встановлено дізнавачем чи подавалась останньою звітність до податкових органів за період з жовтня 2020 по грудень 2021 року, чи вказано у цій звітності про суми отриманої від ОСОБА_3 фінансової допомоги, чи надійшла ця фінансова допомога через установу банку на рахунки ФОП ОСОБА_8 , чи взагалі велась якась діяльність, в тому числі що могла стосуватися нібито «розвитку бізнесу» (закупівля обладнання, оренда складів, більших обсягів товарів та ін.), ФОП ОСОБА_8 з жовтня 2020 року по грудень 2021 року.

Всі указані обставини мають бути встановлені дізнавачем, оскільки мають суттєве значення при розмежуванні шахрайства та цивільно-правових відносин.

Також, потерпілий стверджує, що зважаючи на поведінку ОСОБА_8 вона вже під час укладення договорів фінансової позики не мала наміру їх виконувати, на отримані кошти придбала «інший магазин» в місті Києві, який оформила на підставних осіб, свій у смт. Десна, на розвиток якого отримувала кошти, продала. А тому в діях ОСОБА_8 наявні всі ознаки шахрайства.

У зв`язку з викладеним, заявник вважає, що органом дізнання не виконано основного завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, а саме захисту особи від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасника кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав.

Дізнавач проти скарги заперечив, посилаючись на те, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено відсутність події кримінального правопорушення, оскільки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір позики, невиконання якого тягне та за собою цивільну відповідальність. При цьому, остання під час досудового розслідування не допитувалася, оскільки не можливо встановити її місце перебування.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга адвоката ОСОБА_4 , що представляє інтереси потерпілого особи у кримінальному провадженні №0000350 від 23.10.2021, ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 09.11.2021 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

При прийнятті рішення про скасування оскаржуваної постанови, суд знаходить слушними доводи заявника про те, що дізнавачем не було вжито всіх можливих заходів для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні, а досудове розслідування проведено неповно та однобічно.

Так, в своїй заяві про злочин заявник ОСОБА_3 прямо вказує на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, дізнавач навіть не встановив дану особу, її місце перебування, не допитав її з приводу обставин, на які посилається заявник, та не дав юридичної оцінки її діям. Жодних заходів, направлених на встановлення місця перебування ОСОБА_8 , орган досудового розслідування не провів.

Крім цього, суд звертає увагу, що сума заявленої потерпілим ОСОБА_3 шкоди, перевищує 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що не може кваліфікуватися за ч.1 ст.190 К України по якій відомості були внесені до ЄРДР та проводилося досудове розслідування.

Що стосується безпосередньо оскаржуваної постанови, суд зазначає, що у її мотивувальній части дізнавач як на підставу закриття кримінального провадження посилається на ч.1 п.2 ст.284 КПК України, тобто на встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Разом з тим у резолютивній частині постанови дізнавач вказує на закриття кримінального провадження з підстав відсутності події кримінального правопорушення, про що зазначено у ч.1 п.1 ст.284 КПК України. Тобто, мотивувальна частина оскаржуваної постанови викладена не коректно, та суперечить її резолютивній частині.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах "Ніконенко проти України" від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року, п.259).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 110, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу адвоката ОСОБА_4 , що представляє інтереси потерпілого особи у кримінальному провадженні №0000350 від 23.10.2021, ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 09.11.2021 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 09.11.2021 про закриття кримінального провадження №0000350 від 23.10.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя