Справа № 602/679/21
провадження № 1-кп/598/169/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000267 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої,

за ч.1 ст.191 КК України,

встановив:

01 травня 2021 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , що діє на підставі свідоцтва №0009169 від 11.12.2019, укладено цивільно-правовий договір про надання послуг, згідно якого на ОСОБА_7 покладались обов`язки продавця по реалізації товарно-матеріальних цінностей (товарів) в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , та цього ж дня передано товарно-матеріальні цінності на загальну суму 98732.5 грн. під відповідальність ОСОБА_7 для подальшої їх реалізації (продажу).

В період здійснення трудової діяльності з 01 травня 2021 року по 31 травня 2021 року, ОСОБА_7 , будучи продавцем продовольчих товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 та особою яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з можливістю доступу до товарно-матеріальних цінностей, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, усвідомлюючи протиправний суспільно-небезпечний характер та значення своїх дій, шляхом вільного доступу, привласнила товари з магазину на загальну суму 28426,7 гри., чим заподіяла ФОП « ОСОБА_6 » матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України, за ознаками привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні.

До розгляду справи по суті, а саме, 06 липня 2021 року, між підозрюваним та потерпілим в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.191 КК України. При цьому підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, у виді 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном 1 рік. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено підозрюваному.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, внаслідок якого шкоду завдано потерпілій ОСОБА_6 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено до розгляду справи по суті, завдана шкода потерпілому відшкодована, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий і обвинувачений.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 липня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000267.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.191 КК України, призначивши їй покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речові докази по справі, а саме:

- жіночу туалетну воду «Dream Larive» об`ємом 100 мл., дезодорант «Dream Larive» об`ємом 150 мл., бездротові навушники білого кольору із USB-кабелем, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м.Ланівці) Кременекього РВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_6 , як власнику;

- 39 відеозаписів з камер спостереження магазину «Вожак», які знаходяться в матеріалах даного кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- 26 видаткових накладних на товар магазину «Вожак», що знаходяться на зберіганні в ОСОБА_6 повернути останній, як власнику.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1