ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4205/21 Номер провадження 11-кп/814/1031/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002544, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Вірменія, вірмена, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 24.06.1998 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого на підставі ст. 45 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, штраф 680 грн.; 2) 19.10.2001 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 3) 26.11.2004 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 1 місяць; 4) 27.02.2008 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 5) 24.12.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 391 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 3 місяці; 6) 10.09.2009 Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 391, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 4 місяці; 7) 16.05.2013 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту; 8) 21.02.2014 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; 9) 28.03.2014 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки позбавлення волі, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці.

Згідно з вироком суду, 07 серпня 2018 року приблизно о 15 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в районі комунального оптового ринку «Овочевий», який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Новий Базар, 39, повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі шкіряної жіночої сумочки чорного кольору, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy SM-J320H», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та гроші в сумі 1500 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 5100 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок районного суду змінити і відповідно до санкції ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Вважає призначене йому покарання у виді арешту строком на 4 місяці надто суворим, таким, що не відповідає його особистості та скоєному кримінальному правопорушенню.

Посилається на те, що вчинений ним злочин не є тяжким, матеріальна шкода не є значною та повністю відшкодована, він щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Крім цього просить врахувати, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, негативно не характеризується, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Також намагається офіційно працевлаштуватися на роботу з гідним та достатнім заробітком. На даний час працює неофіційно на будівництві.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали подану ОСОБА_7 апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстави у ній наведеній. Прокурор вважає вирок суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.
Обвинувачений та його захисник не оскаржують вирок в частині визнання ОСОБА_7 винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. У зв`язку з цим колегія суддів в цій частині вирок не переглядає.

Поміж тим сторона захисту вважає, що призначене покарання за вказане кримінальне правопорушення є надто суворим та явно несправедливим, а районним судом не враховано ряд обставин, які істотно впливають на розмір призначеного покарання, а саме: злочин не є тяжким, матеріальна шкода не є значною та повністю відшкодована, він щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, має на утримання малолітню дитину, негативно не характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, намагається офіційно працевлаштуватися. Вказує на відсутність обставин, що обтяжують покарання, а обставинами, що його пом`якшують слід визнати щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Все наведене, на переконання ОСОБА_7 та його захисника, дає підстави для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання до трьох місяців арешту.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при призначення покарання виконав вказані вимоги закону та керівні роз`яснення Пленуму та врахував саме ті обставини, про врахування яких просить в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , а саме: злочин не є тяжким, матеріальна шкода не є значною та повністю відшкодована, обвинувачений є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, посередньо характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, ніде не працює, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а обставини, що його пом`якшують визнав щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Також судом враховані наявність судимостей обвинуваченого та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення мінімального виду покарання, визначеного санкцією інкримінованої частини статті Особливої частини КК України у його наближеному до мінімального розміру. При цьому суд послався на висновок органу пробації, відповідно до якого ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_7 оцінений як середній, а вчинення повторних правопорушень високий.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю покарання за попереднім вироком, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Призначений ОСОБА_7 строк покарання 4 місяці арешту, є наближеним до мінімального для даного виду покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а тому є правильним.

За наведених обставин, вирок районного суду є законним та належним чином вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

У зв`язку з набранням вироком законної сили взяти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під варту в залі суду негайно.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 07.12.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4