Справа № 645/2444/20
Провадження № 1-кп/645/557/21
В И Р О К
22 листопада 2021 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 26 березня 2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України 1 рік іспитового строку,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, -
16 квітня 2020 року близько 12.10 год., точного часу в ході судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 знаходився за адресою: Харків, вул. Єнакієвська, 2-Е, де побачив, як відчиняються ворота паркану для заїзду на територію підприємства ТОВ «Велотрейд» вантажної автівки. У дворі підприємства ТОВ «Велотрейд» обвинувачений ОСОБА_6 побачив велосипед чорного кольору Leon ХС-70, який належить ОСОБА_7 та велосипед чорного кольору Leon НD-80, який належить ОСОБА_8 , які стояли на спеціально відведеному місці для паркування велосипедів.
У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, а саме велосипедів Leon ХС-70 та Leon HD-80, поєднане з проникненням до сховища.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, скориставшись тим, що ворота паркану відчинились, забіг, тим самим відкрито проник, на територію підприємства ТОВ «Велотрейд», яке розташовано за адресою:м. Харків, вул. Єнакієвська, 2-Е в слід за заїжджаючим вантажним автомобілем.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії та бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, а також те, що за його злочинними діями можуть спостерігати співробітники ТОВ «Велотрейд», обвинувачений ОСОБА_6 взяв під обидві руки велосипеди Leon ХС-70, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6/950се-20 від 23.04.2020 - 11 380 грн. та Leon HD-80, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6/950се-20 від 23.04.2020 - 8 574 грн., побіг із ними до воріт.
У цей час охоронець підприємства ТОВ «Велотрейд» ОСОБА_9 побачивши, як обвинувачений ОСОБА_6 незаконно проник на територію підприємства та взявши до рук два велосипеди намагається втекти з місця вчинення злочину з чужим майном, звернувся за допомогою до головного інженера ТОВ «Велотрейд» ОСОБА_10 , який одразу почав наздоганяти ОСОБА_6 з метою повернення викраденого майна.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії помічені сторонніми особами, з метою утримання викраденого майна, належного потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , почав тікати, проїхавши з викраденим майном до буд.51 по вулиці Плодородній в м. Харкові, при цьому маючи реальну змогу розпорядитись майном, однак його злочинні протиправні дії були припинені ОСОБА_10 біля буд.51 по вул. Плодородній в м. Харкові.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що 16.04.2020 року в обідній час він йшов по вул. Єнакієвська в м.Харкові та побачив відкриті ворота на територію підприємства, яка була огороджена парканом, де побачив два велосипеди. Оскільки у нього були проблеми із фінансами, він зайшов на територію, щоб викрасти велосипеди. На один з них він сів, а другий взяв у руки та поїхав у напрямку вул. Краснодарської в м.Харкові. Проїхавши приблизно з один кілометр, ОСОБА_6 помітив, що його наздоганяє чорний автомобіль «Форд», який його «підрізав», від чого ОСОБА_6 впав з велосипеда та покотився у посадку. Переслідувач намагався його зупинити, проте обвинувачений вирвався та втік. Під час падіння ОСОБА_6 загубив кепку та мобільний телефон. До поліції він прийшов сам, коли зрозумів, що накоїв та співпрацював з органами досудового розслідування.
Допитаний у судовому засіданні після зміни прокурором обвинувачення на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_6 фактично вину визнав частково та пояснив, що побачивши велосипеди, вийняв їх з рамки, на один сів, а другий взяв під руку, так і поїхав. Причин тікати та ховатися у нього не було, так як поблизу не було інших осіб і ніхто його не зупиняв. За той час, коли він покинув територію підприємства та його почав переслідувати автомобіль, про який він говорив раніше, він проїхав близько 1 км, пройшло приблизно 5-7 хвилин. На думку обвинуваченого за цей час він не мав жодної змоги розпорядитися велосипедами.
Вина обвинуваченого у фактично вчиненому підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими судом доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 16.04.2020 року близько об 11.00 год. він приїхав на своєму велосипеді Leon ХС-70 на територію комплексу «Велотрейд» по вул. Єнакієвській, 2-Е в м.Харкові. Велосипед залишив на території підприємства та пішов на зустріч, яка тривала близько трьох годин. За велосипед не переймався, оскільки територія підприємства огороджена, вхід тільки по пропускам. Коли зустріч закінчилася, він вийшов і побачив лише швидку допомогу. Дізнався, що його велосипед намагалися викрасти. Велосипед повернули в той же день. З другим потерпілим ОСОБА_7 не знайомий. Підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обвинуваченні потерпілий відмовився.
Показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 16.04.2020 року знаходився на своєму робочому місці в ТОВ «Велотрейд» по вул. Єнакієвській, 2-Е в м.Харкові. Близько 12.00 год. почув шум за вікном, і вийшовши на вулицю зустрів головного інженера ОСОБА_12 , який повідомив, що були викрадені з території підприємства два велосипеди, він погнався за викрадачем, наздогнав його, проте той полишив велосипеди та втік. Велосипед потерпілому повернули в той же день. Підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обвинуваченні потерпілий відмовився.
Показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що у квітні 2020 року він заступив на чергування охоронцем у ТОВ «Велотрейд» по вул. Єнакієвській, 2-Е в м.Харкові. Ворота на територію підприємства відкриває та закриває охоронець. Обвинувачений потрапив на територію, коли пройшов за службовим автомобілем для в`їзду якого охоронець відчинив ворота. Викрадача наздогнав головний інженер ОСОБА_12 , який побачив того у вікно, він же погнався за викрадачем і повернув велосипеди.
З відомостей, що містяться у протоколі огляду місця події від 16 квітня 2020 року та фототаблиці як додатку до нього, вбачається, що 16.04.2020 року на території ТОВ «Велотрейд» по вул. Єнакієвській, 2-Е в м.Харкові було проведено огляд за результатами якого встановлено, що територія підприємства огороджена бетонний забором висотою 2-2,5 м, а доступ на територію здійснюється через металеві ворота.
З відомостей, що містяться у протоколі огляду місця події від 16 квітня 2020 року та фототаблиці як додатку до нього, вбачається, що 16.04.2020 року на території ТОВ «Велотрейд» по вул. Єнакієвській, 2-Е в м.Харкові було проведено огляд за результатами якого вилучено мобільний телефон «Samsung J5» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , маска захисна чорного кольору, бейсболка чорного кольору.
З відомостей, що містяться у протоколі огляду місця події від 16 квітня 2020 року та фототаблиці як додатку до нього, вбачається, що 16.04.2020 року на території ТОВ «Велотрейд» по вул. Єнакієвській, 2-Е в м.Харкові було проведено огляд велосипедів Leon ХС-70 та Leon HD-80.
Речовими доказами у справі є: велосипед чорного кольору Leon ХС-70, велосипед чорного кольору Leon НD-80, мобільний телефон «Samsung J5» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , маска захисна чорного кольору, бейсболка чорного кольору.
Згідно висновку експерта № 6/950СЕ-20 від 23 квітня 2020 року ринкова вартість велосипеду торгової марки Leon моделі ХС-70 станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає 11 380, 00 грн; ринкова вартість велосипеду торгової марки Leon моделі HD-80 станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає 8 574, 00 грн.
У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України суд вважає, що вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.
Згідно ст. 94 КПК суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.
Доводи сторони захисту в обґрунтування часткового визнання обвинуваченим своєї провини з підстав того, що його дії, направлені на викрадення чужого майна не були ніким помічені та він вільно покинув територію підприємства, що може свідчити про вчинення крадіжки, суд оцінює критично, оскільки дії ОСОБА_6 були помічені працівниками ТОВ «Велотрейд» одразу ж після викрадення майна, які почали обвинуваченого переслідувати. У своїх показах ОСОБА_6 сам не заперечував, що помітивши швидко рухавшийся вслід за ним автомобіль, зрозумів, що цей автомобіль переслідує саме його і не зупинився, а продовжив свій рух до моменту, коли автомобіль «підрізав» його, від чого ОСОБА_6 впав з велосипеда та покотився у посадку. Переслідувач намагався його зупинити, проте обвинувачений вирвався та втік.
Так, необхідно врахувати, що чинний КК України визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Натомість грабіж відповідно до ст.186 КК України це відкрите викрадення чужого майна. Тобто ці склади злочинів відрізняються за способом їх учинення.
Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Грабіж це відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. Грабіж, як і крадіжка, вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява в злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном. Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на скоєння відповідного злочину.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 №10 крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно й мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але відразу була викрита. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами й, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування (залежно від характеру насильства чи погрози) як грабіж чи розбій.
Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Таким чином, за сталою практикою Верховного Суду, дії розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим та/або іншими особами і, незважаючи на це, продовжені з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Щодо доводів обвинуваченого про відсутність можливості розпорядитися викраденим майном, необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від и волі.
Частиною 2 ст.15 КК України визначено, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням у ході судового розгляду даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має малолітню доньку ОСОБА_13 , 2016 року народження.
Відповідно вимогам ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинене, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину та його тяжкість, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином, умисну форму вини, конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого.
Підстав для застосовування положень ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у мінімальних межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене. Дане покарання, на думку суду, відповідає вчиненому та є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів. На переконання суду, саме таке покарання є співмірним протиправному діянню і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування покарання строком на один рік, та покладені обов`язки, передбачені п.п. 1,2 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи зазначене, остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків.
Як вбачається з ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкові від 17 квітня 2020 року, обвинувачений був затриманий 16 квітня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України.
По справі цивільні позови не заявлені.
Долю про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно положень ст.124 КПК України судові витрати покладаються судом на засудженого.
Керуючись ст.ст. 373 - 374 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишити раніше обраний - утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 16 квітня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертизи в сумі 980,70 грн на користь держави в особі МВС України НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.
Речові докази - велосипед чорного кольору Leon ХС-70 після набрання вироком законної сили - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , велосипед чорного кольору Leon НD-80 після набрання вироком законної сили - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 .
Речові докази мобільний телефон «Samsung J5» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , маска захисна чорного кольору, бейсболка чорного кольору після набрання вироком законної сили повернути дружині засудженого ОСОБА_14 .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -