Справа № 206/5372/21
Провадження № 1-кп/206/288/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2021 року за № 0000248 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та- проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , близько 10:45 годин 10.11.2021, знаходячись на території станції «Нижньодніпровськ- Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», у місті Дніпро (Самарський район), на колії №51 помітив два гальмівні башмаки №200- та № 222, які належить виробничо-технологічному підрозділу станції «Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». Після чого, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення двох гальмівних башмаків №200 та № 222, які він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Знаходячись у тому ж місці та у той же час, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, з поверхні колії №51, взяв - два гальмівних башмака №200 та № 222 в кількості 2 шт., які належать виробничо-технологічному підрозділу станції «Нижньодніпровськ- Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», вартість яких складає 680 грн. 00 коп., та склав їх до поліетиленового пакету, який був при ньому.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак був зупинений співробітником охорони залізниці, який одразу ж припинив його протиправні дії.

Своїми діями, ОСОБА_3 , вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_4 в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій вказує, що він ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302, ст. ст. 381, 382 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий (т.1 а.п.50), під наглядом лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 51), знаходився в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями КП "ОМПЦЛЗ"ДОР" з 01.02.2021 року з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності". Знятий з обліку по відсутності даніих (том 1 а.п.52).

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан його здоров`я, матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі та застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, не обирався.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395, 100,124 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави (ГУК у Дніпропетровській обл./м. Дніпро/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0004569, код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження; призначення платежу: за експертизу від 16.11.2021 № СЕ-19/104-21/35813-ТВ, грошові кошти у розмірі 686,48 грн.

Речові докази:

- 2 гальмівні башмаки, які визнані речовим доказом, відповідно до постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 11.11.2021 повернути власнику - АТ «Українська залізниця» в особі виробничо- технологічного підрозділу станції «Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1