Справа № 136/2194/21
провадження №1-кп/136/133/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 11.11.2021, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка, Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 25.08.2021, у ранішню пору доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на шахрайське заволодіння майном у вигляді грошових коштів та маючи доступ до банківської картки його матері ОСОБА_3 , відкритої у АТ «Ощадбанк» та яка має прив`язку до банківського рахунку НОМЕР_1 , через мережу Інтернет, без відома ОСОБА_3 оформив на її ім`я онлайн кредит на суму 4000 гривень у TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вказавши номер її банківської картки. При цьому ОСОБА_2 у момент оформлення кредиту мав за мету безвідплатно звернути отримані кошти на власну користь та не ставити до відома про вказане свою матір. Цього ж дня на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 надійшло зарахування коштів у сумі 4000 грн. При цьому ОСОБА_2 почувши вказану інформацію про надходження коштів на картковий рахунок його матері, повідомив останній, що це його кошти, які виплачені йому як заробітна плата за роботу, яку він виконував у м. Вінниця. У подальшому ОСОБА_2 цього ж дня о 10 год. 51 хв. здійснив переказ частини отриманих коштів у сумі 2000 грн. на власний картковий рахунок. Після цього, ОСОБА_2 25.08.2021 о 10 год. 53 хв. перебуваючи у смт. Турбів Вінницької області через банкомат АТ «Ощадбанк» із банківської картки його матері зняв суму у розмірі 1950 грн. Отриманими коштами у загальній сумі 3950 грн. ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд, тим самими завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_3 на вищевказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України. За участю захисника адвоката ОСОБА_4 подано письмову заяву про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_3 також подала письмову згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України.

Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії кримінальних проступків, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не судимий.

Суд, призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 , активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді громадських робіт, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 1112, 5051, 56, 6567, ч. 1 ст. 190 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 381382, 394395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1