Справа 372/3426/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3125/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

7 вересня2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 7 травня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 12.03.2020 Обухівським районним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК Україниприєднано ОСОБА_7 частину невідбутого покарання за вироком Обухівського районного судуКиївської області від 12.03.2020 року 2 роки позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків згідно ст. 71 КК України призначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 26 липня 2020 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, прийшов на територію громадського формування «Муніципальної варти м. Українка», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , коричневого кольору, власником та користувачем якого являється потерпілий ОСОБА_9 , який був припаркований на стоянці за вищевказаною вказаною адресою, звідки користуючись відсутністю сторонніх осіб, та власника, шляхом віджиму капоту автомобіля, умисно, таємно, протиправно, повторно, здійснив крадіжку акумулятору марки «Forse 6СТ-60», 60V 600A, модель «60/540», серійний номер 60/540 0051, 2019 року виготовлення, помаранчевого кольору.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати та постановити ухвалу, якою закрити провадження у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник послався на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та прийнятий із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а в основу вироку покладений ряд недопустимих, на його думку, доказів.

Захисник та обвинувачений в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом прийняття заявипотерпілого ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 27.07.2020 (т.1 а.с.85);

- протоколом огляду місця події від 27.07.2020 та фототаблицею до нього (т.1 а.с.86-90);

- протоколом огляду місця події від 27.07.2020 та фототаблицею до нього (т.1 а.с.91-96);

- технічним паспортом на акумулятор (т.1 а.с.98);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2574 від 05.08.2020, відповідно до якого ринкова вартість автомобільного акумулятора марки «Forse 6CT-60» 60V 600А, модель 60/540», серійний номер 60/540 0051, 2019 року виготовлення, помаранчевого кольору, станом на 26.07.2020 складає 1066,88 грн. (т.1 а.с.103-107);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с108-112);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2020, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_9 впізнає особу на фотознімку №3. Даною особою є ОСОБА_7 (т.1 а.с.116-118);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2020 за участю свідка ОСОБА_10 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 ас.122-127);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2020, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 впізнає особу ОСОБА_7 на фотознімку №4. (т.1 а.с.130-132);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2020, відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 впізнає особу ОСОБА_7 на фотознімку №2. (т.1 а.с.133-135);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.08.2020 за участю свідка ОСОБА_11 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 ас.136-141);

- протоколами переглядів відеозаписів від 28.09.2020 та відтвореним відеозаписами з камер відеоспостереження (т.1 ас.155-169);

- іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Окрім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_9 показав, що працює в муніципальній варті міста Українка. В липні 2020 року приїхав на автомобілі до місця роботи в АДРЕСА_3 . У вечірній час доби припаркував автомобіль «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 поблизу вказаного будинку і пішов на патрулювання. Автомобіль належить його батькові, потерпілий ним користується. Зранку, на наступний день прийшов його колега та приніс на місце роботи де перебував потерпілий акумулятор від автомобіля, потерпілий його впізнав, як власний. Потім він пішов до автомобіля на якому приїхав та виявив пошкоджений капот та відсутність акумулятора. Акумулятор купив саме потерпілий. В подальшому його колега, працівник муніципальної варти, повідомив, що акумулятор виявили на вулиці, поблизу нього перебувала особа, якого в подальшому потерпілий впізнав як ОСОБА_7 . Він особисто не бачив хто і як викрадав акумулятор. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що працював в Українській муніципальній варті. Влітку 2020 року приязно о 6 годині ранку повертався з чергування разом з ОСОБА_10 , ішли до приміщення де розміщений їх штаб в місті Українка. Біля паркану сидів невідомий чоловік, вони підійшли, запитали чи потрібна йому допомога, та побачили на стовпчику огорожі лежав акумулятор, а на акумуляторі зверху стояла пляшка з пивом. Обвинувачений пояснив, що акумулятор не його і пішов, акумулятор свідок забрав з собою. Свідок зайшов у приміщення муніципальної варти, де знаходився потерпілий ОСОБА_9 , який впізнав даний акумулятор. Потім вони вийшли на вулицю, та виявили, що у автомобіля потерпілого пошкоджений капот та відсутній акумулятор. Після цього вони догнали обвинуваченого та затримали до приїзду поліції. Особисто свідок не бачив хто і коли викрадав акумулятор.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює в Українській муніципальній варті. Влітку 2020 року приязно о 5 годині ранку повертався з чергування разом з ОСОБА_11 , ішли до приміщення де розміщений їх штаб в АДРЕСА_3 . Біля паркану сидів невідомий чоловік, вони підійшли, запитали чи потрібна йому допомога, та побачили на стовпчику огорожі лежав акумулятор. Обвинувачений пояснив, що акумулятор не його і пішов, акумулятор працівники варти забрали з собою. Свідок зайшов у приміщення муніципальної варти, де знаходився потерпілий ОСОБА_9 , який впізнав даний акумулятор. Потім вони вийшли на вулицю, та виявили, що у автомобіля потерпілого, який був розмішений на території штабу, пошкоджений капот та відсутній акумулятор. Після цього вони догнали обвинуваченого та затримали до приїзду поліції. Особисто свідок не бачив хто і коли викрадав акумулятор.

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, а тому посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було надано не вірну оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає безпідставними.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо визнання протоколу проведеного слідчого експерименту з додатками від 10.08.2020 року за участі потерпілого ОСОБА_9 ( а.с. 108-115 т.1 ), протоколу проведеного слідчого експерименту з додатками від 10.08.2020 року за участі свідка ОСОБА_10 ( а.с. 122-129 т.1 ), протоколу проведеного слідчого експерименту з додатками від 07.08.2020 року за участі свідка ОСОБА_11 ( а.с. 136-143 т.1 ) недопустимимидоказами, на переконання колегії суддів є необґрунтованим, виходячи з наступного.
Підстави та порядок проведення такої слідчої (розшукової) дії, як слідчий експеримент, врегульовано ст. ст. 223, 240 КПК України. Зокрема, слідчий експеримент проводиться в присутності не менше двох незаінтересованих осіб (понятих). За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами КПК України. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Так, зі змісту зазначених протоколів вбачається, що вони складені слідчим у відповідності до вимог ст.ст.104, 240 КПК України, оскільки містять дані про особу, яка їх склала, детальний виклад умов та результатів його проведення, достовірність яких підтверджені підписами учасниками слідчого експерименту, будь-яких зауважень чи заперечень не надходило. Крім цього, учасникам слідчихекспериментів було роз`яснено їх права, а також повідомлено про фіксацію слідчої дії за допомогою відеокамери. З огляду на це, підстави для визнання неналежними чи недопустимимидоказами протоколи проведених слідчих експериментів з додатками, на думку колегії суддів, також відсутні.
Безпідставними колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги захисника, про те, що висновок судово-товарознавчої експертизи автомобільного акумулятора № 2574 від 05.08.2020 року є сумнівними, оскільки даний висновок складений судовим експертом ОСОБА_12 , який має вищу освіту за спеціальністю «Товарознавство». Кваліфікація судового експерта за спеціальністю 12.1 визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів. Свідоцтво № 1847 від 25.11.2016 року (дійсне до 13.12.2022 року), видане ЦЕКК МЮ України, також має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Свідоцтво № 2025 від 13.12.2019 року (дійсне до 13.12.2022 року), видане ЦЕКК МЮ України, стаж роботи судовим експертом з 2016 року, та відсутні підстави вважати даний висновок неналежним та недопустимим доказом.
При перевірці матеріалів кримінального провадження, порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасуванню вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення, на переконання колегії суддів повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням достатніх та належних доказів для доведення вини ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом обґрунтовано визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.
Судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.
Підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням достатніх, належних доказів для доведення винуватості обвинуваченого, як про це ставить питання в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 7 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя