Справа № 199/1571/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в межах кримінального провадження №0000818 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, заяву захисника ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про відвід головуючого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_12 ,

В С ТА Н О В И В:

28.10.2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в межах кримінального провадження №0000818 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, заяву захисника ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про відвід головуючого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_12 ,

Свої доводи захисник ОСОБА_11 обґрунтовує тим, що, дослівно (стисло): «В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду перебуває справа №199/1571/21 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000818 від 11.11 .2020 року.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.03.2021 року було відмовлено судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_12 в задоволенні її заяви про самовідвід як головуючій у даному кримінальному провадженні.
Попереднім захисником обвинуваченого було обрано неправильну стратегію захисту, тому в судовому засіданні ОСОБА_9 та його захисник заперечили проти задоволення самовідводу, оскільки вони повністю довіряли ОСОБА_13 як головуючій у відповідному кримінальному провадженні, та не мали сумнівів в її неупередженості і не вбачали підстав для її відводу чи самовідводу.
Вважаємо, що попередній захисник обрав неправильну правову позицію, оскільки під час судових засідань було виявлено емоційну упередженість суду.
У судових засіданнях суддя ОСОБА_12 неодноразово враховувала емоційну складову вчиненого правопорушення та виявляла певне співчуття потерпілим.
З обставин, що склалися вбачається, що головуюча у кримінальному провадженні суддя ОСОБА_12 в майбутньому може мати упереджене ставлення до ОСОБА_9 , що обґрунтовується вірогідністю поставлення обєктивності та неупередженості судді під сумнів внаслідок існування обставин, які можуть бути кваліфіковані як приватний інтерес».
З тексту заяви про відвід судді, суд вважає наявною тільки одну підставу для відводу, заявленого стороною захисту, що на думку захисника правовою підставою для неможливості судді ОСОБА_12 здійснення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 є припис п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, - «слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, оскільки на думку захисника, остання під час судового розгляду встановила емоційну упередженість судді ОСОБА_12 , яка «неодноразово враховувала емоційну складову вчиненого правопорушення та виявляла певне співчуття потерпілим».

Суддя ОСОБА_12 у судове засідання не прибула та скористувалась своїм правом не давати пояснення.

Також, у судове засідання не прибула законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , захисники ОСОБА_11 , та ОСОБА_15 .

Вирішуючи заяву захисника про відвід судді, суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 висловили думку про можливість розгляду заяви захисника ОСОБА_11 про відвід судді ОСОБА_12 , оскільки вони підтримують вказану заяву та мають домовленість з захисником ОСОБА_11 про розгляд заяви про відвід за відсутністю останньої та захисника ОСОБА_15 .

Інші учасники судового провадження не заперечували проти такої думки сторони захисту, та також не заперечували проти розгляду заяви про відвід судді за відсутності законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , захисників ОСОБА_11 , та ОСОБА_15 , що кореспондується та не суперечить загальній засаді кримінального провадження, а саме диспозитивність (частина 1 статті 26 КПК України), яка передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також, при вирішенні заяви захисника суд враховує, що відповідно до частин 1 та 2 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали відвід, заявлений захисником ОСОБА_11 .

Інші учасники судового провадження просили суд відмовити в задоволенні заяви захисника про відвід головуючого судді ОСОБА_12 .

Вирішуючи заяву захисника про відвід судді, суд, вислухавши думки учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість судді при судовому розгляді кримінального провадження. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Окремою підставою для відводу є порушення встановленого законом порядку визначення слідчого судді, судді, присяжного, для розгляду справи, що не має безпосереднього зв`язку з особою конкретного судді, однак опосередковано може впливати на загальну процедурну справедливість розгляду поставленого перед слідчим суддею, судді, присяжним, питання.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

В пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 27.05.2013 року зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Також в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява N 7577/02) від 03.05.2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

ЄСПЛ констатував відсутність порушення ст. 6 §1 Конвенції та постановив рішення у справі «Тесля проти України» (заява № 52095/11), та нагадав, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Відповідно до практики ЄСПЛ стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення в справі «Білуха проти України» та п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати учать у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У відповідності зі ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчому судді, судді, присяжному може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя, суддя, присяжний, підлягає відводу, визначений ст.ст.75, 76 КПК України.

Вирішуючи заяву суд виходить з того, що підстави для відводу судді визначені ст.75 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, судом при розгляді заяви захисника про відвід не встановлені підстави для відводу судді ОСОБА_12 , визначені ст. 75 КПК України, які є вичерпаними та розширювальному тлумаченню не підлягають, та оскільки у неї відсутні з особами, вказаними в ст. 75 КПК України, будь які родинні, професійні зв`язки, іншого процесуального статусу, відсутні обставини попередньої участі у цьому провадженні тощо.

Доводи захисника ОСОБА_11 не дають об`єктивних підстав для того, щоб поставити неупередженість судді ОСОБА_12 під сумнів, а безумовно є необґрунтованими про упередженість судді, оскільки така оцінка поведінки судді є виключно власною суб`єктивною думкою захисника, ґрунтується лише на її особистих суб`єктивних припущеннях, зводяться до її особистих міркувань, та не є підтвердженням наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості окремого судді в розумінні пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, і не можуть бути релевантними підставами для відводу судді.

Також, слід зазначити, що при узагальненні сталої судової практики з метою однакового застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, було встановлено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Суд, окремо наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді.

Інші обставини, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_12 в судовому засіданні не встановлені.

За наведених обставин у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75,76,80,81,110,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в межах кримінального провадження №0000818 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, про відвід головуючого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_12 , відмовити.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає, але може бути оскаржена разом із судовим рішенням, яким закінчується судовий розгляд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1