У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2022 Справа №607/3753/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання прокурора Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст.355 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження № 0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 355 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шістдесят днів, без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 24.09.2021 в якості особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, без статусу депутата, не судимого.

В подальшому, 25.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та 11.01.2022 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

В ході досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 .

З цією метою, 17 липня 2021 року в після обідній час ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_2 та домовився про зустріч.

Цього ж дня, до місця проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобілі приїхав ОСОБА_9 , який не будучи обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , за добровільною згодою ОСОБА_8 підвіз останнього на місце зустрічі із ОСОБА_4 , яке знаходиться на ділянці лісу в с. Іква Кременецького району Тернопільської області.

Перебуваючи на вказаній лісовій ділянці, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу ОСОБА_8 щодо передачі грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, погрожуючи при цьому переоформленням належного йому автомобіля на інших людей без його відома або пошкодженням вказаного автомобіля шляхом підпалу.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, цього ж дня повторно зателефонував до ОСОБА_8 та в ході розмови висловив незаконну вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погодившись організувати зустріч із людьми, яким потрібно передати грошові кошти.

Надалі, 24.07.2021 в обідній час ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, зателефонував останньому та домовився про зустріч на ділянці об`їзної дороги що в м. Кременець Тернопільської області, при цьому продовжуючи погрожувати ОСОБА_8 переоформленням належного йому автомобіля, на що останній погодився, усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_4 .

Цього ж дня в обідній час, перебуваючи на ділянці об`їзної дороги що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, висловив незаконну вимогу ОСОБА_8 щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи при цьому наступною зустріччю, під час якої останній пожаліє, а ОСОБА_7 після цього замахнувся рукою з наміром нанести удар ОСОБА_8 .

Після того як ОСОБА_8 відмовився надавати грошові кошти, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_7 залишили місце зустрічі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення їхнього майна (вимаганні), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання.

З цією метою, 17 серпня 2021 року близько 23.00 год. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_10 , що за адресою АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними немає, висловили незаконну вимогу ОСОБА_10 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 60000 гривень до вечора того ж дня, при цьому погрожуючи насильством над ним та його родичами та пошкодженням їхнього майна.

Одразу після цього, ОСОБА_10 , усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, погодився на їх незаконні вимоги та того ж дня з власної банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 перерахував 15000 гривень на банківську картку АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_6 , та 15000 гривень на невстановлену досудовим розслідуванням банківську картку, номер якої вказав йому ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , 8 вересня 2021 року об 11:52 год., під час зустрічі з потерпілим поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_10 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30000 гривень до вечора того ж дня.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , 9 вересня 2021 року о 16:08 год. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , зустрілися з ОСОБА_10 поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , де повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_10 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30000 гривень до вечора того ж дня.

В подальшому, 10 вересня 2021 року близько 17:41 год. до воріт будинку по місцю проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхав ОСОБА_4 , якому ОСОБА_10 на виконання попередньо висунутої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 незаконної вимоги передав грошові кошти в сумі 2000 гривень, як частину із 60000 гривень, залишивши їх на водійському сидінні автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_10 , 16 вересня 2021 року о 13:03 год. зустрілися із ОСОБА_10 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутої незаконної вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , отримали від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 3 000 гривень, як частину із 60000 гривень, які останній передав в руки ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_10 , 24 вересня 2021 року о 12:05 год. зустрівся із потерпілим ОСОБА_10 поблизу домоволодіння за місцем його проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де останній усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10000 гривень, як частини сукупної вимоги в сумі 60000 гривень.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 45000грн., чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання.

З цією метою, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з його мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_6 зателефонувати на мобільний телефон ОСОБА_11 з абонентським номером НОМЕР_7 та домовитись про зустріч, на що ОСОБА_12 погодився.

Після цього, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) зустрівшись згідно попередньої домовленості поблизу магазину «У Сірка», що знаходиться в м. Почаєві Кременецького району Тернопільської області із ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними не існує, висловив незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами.

ОСОБА_11 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_4 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ним неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши при цьому, що йому потрібно декілька днів для того, щоб знайти таку суму грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , у вересні 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_11 з абонентським номером НОМЕР_7 та в ході телефонної розмови повторно висловив надуману та незаконну вимогу, щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи завершенням «спокійного життя».

Надалі, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів в середині вересня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), домовився про зустріч із ОСОБА_11 у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області. Побоюючись реалізації висловлених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 погроз, ОСОБА_11 погодився на зустріч.

У середині вересня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , висловив незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами та знищенням його будинку шляхом підпалу.

ОСОБА_11 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_6 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши що йому потрібно тиждень часу для того щоб знайти таку суми грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_11 , 16 вересня 2021 року о 13:03 год. зустрілися із ОСОБА_11 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутих незаконних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , отримали від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3000 гривень, як частину із 700 доларів США., які останній передав в руки ОСОБА_7 .

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 3000грн., чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимогах передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодження і знищення їхнього майна (вимаганнях), вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що в грудні 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_13 , на підставі усного договору, позичила ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути ОСОБА_13 через два місяці, без уточнення конкретної дати, однак у вказаний термін не повернув.

У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування ОСОБА_14 до виконання свого цивільно-правового зобов`язання перед ОСОБА_13 .

Так, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, спрямованим на примушування ОСОБА_14 до виконання цивільно-правового зобов`язання, приїхали на автомобілі по місцю проживання ОСОБА_14 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , після чого спільно із останнім, поїхали в ресторан «Едельвейс», що знаходиться в м. Збараж Тернопільського району Тернопільської області.

Перебуваючи у вказаному закладі, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх спільний єдиний прямий умисел, спрямований на примушування ОСОБА_14 до виконання його цивільно-правового зобов`язання, висловили останньому вимогу про повернення ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 3000 доларів США, при цьому ОСОБА_4 погрожував насильством над ОСОБА_14 та пошкодженням майна, а саме спаленням ввіреного ОСОБА_14 мікроавтобуса.

Усвідомлюючи реальність зазначених погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання цивільно-правового зобов`язання перед ОСОБА_13 , ОСОБА_14 повідомив про те, що на даний час він може повернути ОСОБА_13 лише 1000 доларів США з суми боргу, та зробить це 31 серпня 2021 року при особистій зустрічі із останньою.

Надалі, 31 серпня 2021 року близько 18:00 год., перебуваючи на АЗК «WOG» що знаходиться в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 2А, ОСОБА_14 , на виконання вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , передав грошові кошти в сумі 1000 доларів США в руки ОСОБА_4 , як частину боргу з 3000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушуванні до виконання цивільно-правового зобов`язання, а саме у вимозі виконати договір з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення його майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

26.09.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 90 800 грн.

13.10.2021 ухвалою Тернопільського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26.09.2021 і винесено нову ухвалу, якою задоволено клопотання, подане слідчим та погоджене прокурором, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.10.2021, без визначення альтернативного запобіжного заходу.

21.10.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2021.

23.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 до 4 місяців.

24.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.01.2022.

20.01.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 до 6 місяців.

20.01.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.03.2022.

Однак, завершити досудове розслідування до вказаної дати виявилось неможливим з об`єктивним причин.

Зокрема, 04.03.2022 процесуальним керівником, в порядку ст. 290 КПК України, стороні захисту рекомендованою кореспонденцією направлено письмове повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, а також запит про надання доступу до доказів, які перебувають у володінні сторони захисту.
В подальшому, 07.03.2022 в приміщенні ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», прокурором надано доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та їх захиснику - адвокату ОСОБА_5 .
В свою чергу, підозрюваний ОСОБА_6 від ознайомлення із матеріалами досудового розслідування 07.03.2022 відмовився, мотивуючи це тим, що бажає знайомитись із матеріалами досудового розслідування лише у присутності своїх захисників, які перебувають в м. Вінниця та не змогли прибути до нього 07.03.2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та ускладненням міжобласного транспортного сполучення.
Враховуючи, вказані обставини, з метою сприяння в якнайшвидшому ознайомленні захисниками ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, мною всі матеріали кримінального провадження в 6 томах, включно із титульними обкладинками та описами кожного тому, було відскановано за допомогою технічних засобів та сформовано 6 (шість) РОБ файлів, що відповідають кількості томів матеріалів кримінального провадження (кожен том - окремий РОБ файл). Вказані файли за допомогою мережі Інтернет направлено 09.03.2022 на офіційні електронні адреси захисників: ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса електронної пошти адвоката ОСОБА_15 ); ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса електронної пошти адвоката ОСОБА_16 ).

Крім того, вся інформація, яка зберігалася на цифрових та магнітних носіях (які містяться в матеріалах кримінального провадження), на прохання підозрюваного ОСОБА_6 , була скопійована мною на відповідний цифровий носій та готова для передачі його захисникам. У зв`язку із значним об`ємом вказаної інформації (більше 60 гігабайт) вона, з технічних причин, не може бути передана адвокатам за допомогою мережі Інтернет.

Таким чином, процес ознайомлення із матеріалами досудового розслідування ще не завершився, та з врахуванням обставин розвитку подій в Україні в умовах введеного воєнного стану може тривати ще протягом певного тривалого часу. Вказане, на даний час, унеможливлює складання обвинувального акту/реєстру матеріалів досудового розслідування та направлення їх до суду.
Враховуючи те, що термін дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 закінчується, однак підстави з яких було застосовано запобіжний захід продовжують існувати та досудове розслідування даного кримінального провадження ще не завершено, виникла об`єктивна необхідність у продовженні строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Таким чином, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_4 із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України та виправдовують необхідність досудового розслідування та судового розгляду цього провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків можливого вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які з моменту застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились, продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні трьох тяжких злочинів, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Тому, є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини, він може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. Зокрема, маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, в умовах дії угоди про безвізовий режим, укладеної між Україною та країнами Європейського союзу, ОСОБА_4 може безперешкодно виїхати за межі України.

На даний час, не всі території України, а також не всі пункти пропуску через державний кордон України, перебувають під контролем державних органів України, тому можливостей для переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та в подальшому від суду стало ще більше.

Ризик можливого незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що їх показання мають одне з ключових значень в даному кримінальному провадженні, безпосередньо в суді вони поки не допитані. Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 безпосередньо пов`язані із залякуванням потерпілих, погрозами застосування до них насильства. Так, ОСОБА_4 , володіє інформацією про осіб, які є свідками та потерпілими, їх місця проживання, знає суть показань, які вони надали органу досудового розслідування. Тому, існує ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може безпосередньо або через третіх осіб незаконно впливати на свідків і потерпілих з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та їх результати.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що він хоча й являється особою раніше не судимою, однак на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні чотирьох злочинів, три з яких відносяться до тяжких. Вказане свідчить, що незаконна діяльність ОСОБА_4 є систематичною та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких він вже підозрюється.

Крім того, як обставину, що характеризує ОСОБА_4 необхідно врахувати той факт, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Зокрема:

- вироком Кременецького районного суду від 27.12.2007 за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Кременецького районного суду від 22.06.2012 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців 22 дні позбавлення волі.

Незважаючи на те, що строки судимості за вироками відносно ОСОБА_4 погашені, вказане все ж характеризує його з негативної сторони, як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, звертаючись із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , стороною обвинувачення, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України, репутацію підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, немає постійного законного джерела доходів.

Вказані обставини, в цілому, свідчать про наявність вищезазначених ризиків та неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України, пов`язаних із погрозами застосування насильства відносно потерпілих, існують підстави при продовженні строку тримання ОСОБА_4 під вартою, не визначати йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливим спробам переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає, що клопотання є необґрунтованим, у клопотанні і прокурором у судовому засіданні не доведено ризики, передбачені ст.177 КПК України, а підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст.355 КК України є необґрунтованою. Просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого та змінити раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід з визначенням застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 24.09.2021 в якості особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, без статусу депутата, не судимого.

В подальшому, 25.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та 11.01.2022 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні 26.09.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 90 800 грн.

13.10.2021 ухвалою Тернопільського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26.09.2021 і винесено нову ухвалу, якою задоволено клопотання, подане слідчим та погоджене прокурором, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.10.2021, без визначення альтернативного запобіжного заходу.

21.10.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2021.

23.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 до 4 місяців.

24.11.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.01.2022.

20.01.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 до 6 місяців.

20.01.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.03.2022.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючий, раніше не судимий.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваного та його захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст.355 КК України.

Так, на думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст.355 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: заявами про вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_10 від 09.09.2021 року, ОСОБА_14 від 27.09.2021 року, ОСОБА_8 від 14.09.2021 року, ОСОБА_11 від 28.09.2021 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 29.09.2021 року, ОСОБА_9 від 24.09.2021 року та 27.09.2021 року, ОСОБА_17 від 27.09.2021 року, ОСОБА_18 від 05.10.2021, ОСОБА_19 від 17.12.2021 року, ОСОБА_20 від 17.12.2020 року, ОСОБА_13 від 29.09.2021 року та 12.11.2021 року, ОСОБА_12 від 15.11.2021 року; протоколами затримання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 24.09.2021 року; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 13.09.2021, 15.09.2021, 29.09.2021, 02.11.2021 та 29.11.2021; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 осіб для впізнання за фотознімками від 15.09.2021; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.09.2021 року та 10.12.2021 року; - протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_8 осіб для впізнання за фотознімками від 15.09.2021 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 29.10.2021 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 27.09.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 08.11.2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_14 осіб для впізнання за фотознімками від 06.10.2021 року; протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_13 осіб для впізнання за фотознімками від 29.09.2021 року; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 від 29.09.2021 та 02.11.2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_11 осіб для впізнання за фотознімками від 29.09.2021 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 29.10.2021 року; протоколом одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_12 від 10.12.2021 року; протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_12 осіб для впізнання за фотознімками від 05.11.2021 року; протоколами за результатами проведення НСРД у кримінальному провадженні; протоколами за результатами проведення обшуків у кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189; ч. 2 ст. 355 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а саме лише посилання на оскарження повідомлення про підозру не свідчить про її необґрунтованість.

У зв`язку із закінченням 20 березня 2022 року, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно щодо ОСОБА_4 , у прокурора виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потеплілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за яке йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та його продовження, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і міру покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою на переконання слідчого судді слідчий суддя до уваги не бере, оскільки беручи до уваги насильницький характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

04 березня 2022 року прокурором у даному кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 355 КК України докази достатніми для складання обвинувального акту та повідомлено підозрюваного, його законного представника, його захисників та потерпілих про завершення досудового розслідування, надавши їм доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Слідчий суддя бере до уваги значний об`єм матеріалів досудового розслідування, який надався для ознайомлення стороні захисту, час ознайомлення з матеріалами справи кримінального провадження, та вважає, що прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності вчинити інші процесуальні дії необхідні для скерування обвинувального акту до суду, та необхідності вирішення питання про продовження запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання.

У зв`язку із наведеним, клопотання прокурора Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою задовольнити, та продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою до 12 травня 2022 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 12 травня 2022 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотань захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 18 березня 2022 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1