Справа № 645/2870/21
Провадження № 1-кп/645/536/21
УХВАЛА
Іменем України

31 серпня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.03.2005 Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 263 ч.1, ст. 187 ч. 3, ст. 289 ч. 3, ст. 70 КК України (в ред. 2001р.), до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 23.12.2013 звільнений умовно-достроково.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, без визначення застави, в зв`язку з існуванням ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, тому вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду у разі скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, матиме можливість впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не були допитані судом, матиме можливість продовжувати вчиняти злочини. Вважає, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити процесуальні обов`язки обвинуваченого, та просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 вважали клопотання прокурора необґрунтованим, та заявили клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, вважаючи, що такий запобіжний захід є достатнім.
Потерпілі в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та заперечували проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в ході досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.02.2021 року.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Продовжуючи строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування вище зазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти особи, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
Також суд враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за який передбачено покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даної особи.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_6 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 29 жовтня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Головуючий суддя - ОСОБА_1