Провадження № 1-кс/638/2109/21
УХВАЛА
Іменем України

17 вересня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
11 вересня 2021 року ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що наявні обставини, які викликають у нього сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 , а саме: повідомлення в неробочий час його захисника про одночасний розгляд двох справ №638/10306/21 без зазначення номерів провадження 13 вересня 2021 року о 16 год 00 хв, що фактично позбавляє його на отримання повної і достовірної інформації, і як наслідок право на захист. Також суддею в рамках розгляду справи №638/10306/21, провадження 1-кс/638/2008/21, 06 вересня 2021 року було вчинено дії, не передбачені КПК України, були поставлені питання, які стосуються розгляду справи №638/10306/21, провадження 1-кс/638/2025/21. Окрім того, на думку заявника, суддя ОСОБА_6 не має повноважень на розгляд даного клопотання, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, а тому повноваження слідчого судді закінчилися.
В судове засідання ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 не з`явилися.
Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року було задоволено клопотання ОСОБА_5 про проведення судового засідання за участю ОСОБА_5 в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». Одночасно було роз`яснено ОСОБА_5 , що ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Ружинський ОСОБА_9 був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про обізнаність останнього про судове засідання свідчить заява про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду даного клопотання, в якому останній зазначає, про те, що йому відомо про призначене судове засідання на 16 вересня 2021 року о 14 год 45 хв.
Згідно довідки від 16 вересня 2021 року, складеної секретарем судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в призначений ухвалою суду час в судове засідання в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшов.
Відповідно до п. 5 розділу 1 Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом ДСА України «Про затвердження Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду» від 08 квітня 2020 року № 169 ризики технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Враховуючи, що ОСОБА_5 на відеоконференцзв`язок не вийшов, ризики переривання зв`язку покладено на заявника, враховуючи положення ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю заявника.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про обізнаність останнього про судове засідання свідчить заява про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду даного клопотання, в якому сам захисник зазначає, про те, що йому відомо про призначене судове засідання, оскільки йому було повідомлено помічником судді телефонним зв`язком про призначення розгляду справи на 16 вересня 2021 року о 14 год 45 хв.
Окрім того, суд зауважує, що доказом завчасного повідомлення заявника та його захисника про судове засідання є власне подання ними заяв про відвід судді ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, оскільки для виготовлення та належного обґрунтування таких заяв про відвід судді ОСОБА_1 заявнику та його захиснику безумовно знадобився певний проміжок часу.
Також суд враховує, що і заява про відвід слідчого судді ОСОБА_6 і заява про відвід судді слідчого судді ОСОБА_1 були сформовані ОСОБА_5 в системі «Електронний суд», що свідчить про його реєстрацію в цій системі. У заяві про відвід судді ОСОБА_1 як заявник, та і його захисник вказують про наявність відомостей щодо стану розгляду заяви в системі «Електронний суд».
Зазначені вище обставини в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять ту обставину, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були належним чином повідомленими про судове засідання, однак до суду не з`явилися, з клопотання про відкладення розгляду справи не звертався, ОСОБА_8 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не заявляв, оскільки таке клопотання було заявлено тільки заявником ОСОБА_5 .
З огляду на викладене та враховуючи положення ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даною явкою учасників справи.
В судовому засіданні прокурор та слідчий просили у задоволенні відводу відмовити.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, заслухавши прокурора та слідчого, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені ст. 75 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ч.1 ст.75 КПК України.
З огляду на нормативний зміст пункту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 3 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
Як на підставу для відводу слідчого судді, захисник посилається на обставини, наявність яких для відводу судді підлягають доведенню.
Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.
Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.
Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду даного клопотання суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.
Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_6 поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність при розгляді даного клопотання.
Отже, аргументи, якими ОСОБА_5 мотивує свою заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності слідчого судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.
Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б свідчили про особисту упередженість слідчого судді ОСОБА_6 або його необ`єктивність під час розгляду клопотання у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.
Щодо доводів заявника про закінчення повноважень слідчого судді у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Суд наголошує, що поняття «завершення досудового розслідування» не є тотожним поняттю «закінчення досудового розслідування», яке унормовано ч. 1- 3 ст. 219 КПК України.
Суд зазначає, що строк досудового розслідування з моменту повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження і до закінчення такого ознайомлення, не включається до строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України.
За таких обставин, підстав вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчилося немає.
Таким чином, посилання заявника на те, що розгляд клопотання, поданого в порядку ст. 290 КПК України, призначено слідчим суддею в останній строк досудового розслідування не відповідає дійсності.
Згідно ч. 2, 3 ст.80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні, закріплені у ст.76 КПК України.

Суд наголошує, що заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів та не наведено жодних підстав на підтвердження необ`єктивності слідчого судді при розгляді клопотання про встановлення строку для ознайомлення прокурора з матеріалами сторони захисту.

Посилання заявника як на підставу відводу на рішення судді ОСОБА_6 , прийняте за результатами розгляду матеріалів скарги, поданої ОСОБА_8 в порядку ст.303 КПК України, судом не приймаються, оскільки це не стосується даного провадження, в рамках якого заявлено відвід, та є незгодою заявника з прийнятим відповідним рішенням.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_6 у процесі розгляду заяви про відвід судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді відсутні.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що заяву про відвід необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Передати матеріали справи № 638/10306/21 (провадження 1-кс/638/2081/21) слідчому судді ОСОБА_6 для продовження розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 17 вересня 2021 року об 11 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1