06.09.2021
Справа № 642/5495/21
Провадження № 1-кс/642/3196/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , із клопотанням про накладення арешту на майно, вказуючи, що впровадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 19.07.2021 за ч. 3 ст. 152 КК України.

В провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 19.07.2021 за ч. 3 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 18.07.2021 приблизно о 22:00 у смт. Білий Колодязь, Чугуївського району Харківської області військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з громадянином України вчинили групове зґвалтування неповнолітньої особи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 вказала на осіб, які вчинили щодо неї протиправні дії сексуального характеру ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ). При цьому зазначила, що ОСОБА_6 вчинив щодо неї протиправні дії сексуального характеру ще раз за 2 місяці до цього випадку, та зафіксував статевий акт на свій мобільний телефон. В подальшому шантажував даним відеозаписом, погрожуючи викласти його у мережу Інтернет у разі відмови вступити з ним та його товаришами у статевий акт, зазначивши, що надсилав дане відео вказаним товаришам.

Обставини зґвалтування потерпілої ОСОБА_5 були зазначені нею в ході слідчого експерименту.

Так, було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть бути причетні:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання лейтенант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання старшина, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , використовує номери мобільних телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , використовує номер мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що на мобільному телефоні, яким користується ОСОБА_6 , або на інших електронних носіях інформації, на які могли бути скопійовані файли з телефону, може міститься відеозапис статевого акту з неповнолітньою ОСОБА_5 , що має доказове значення по провадженню, як речовий доказ, та необхідний для призначення та проведення відповідних судових експертиз, в тому числі комп`ютерно технічної та психологічної експертиз.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 мобільний телефон «iPhone11».

Вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон є речовим доказом по провадженню, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, та необхідний для призначення та проведення судово комп`ютерної експертизи.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.
Представник власника майна був належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, впровадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 19.07.2021 за ч. 3 ст. 152 КК України.

Встановлено, що 18.07.2021 приблизно о 22:00 у смт. Білий Колодязь, Чугуївського району Харківської області військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з громадянином України вчинили групове зґвалтування неповнолітньої особи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини зґвалтування потерпілої ОСОБА_5 були зазначені нею в ході слідчого експерименту.

Так, було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть бути причетні:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання лейтенант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання старшина, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , використовує номери мобільних телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , використовує номер мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

На підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 мобільний телефон «iPhone11».

Вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон є речовим доказом по провадженню, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, та необхідний для призначення та проведення судово комп`ютерної експертизи.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим в судовому засіданні доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 02.09.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме на мобільний телефон « НОМЕР_8 », який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити Другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1