Номер провадження: 11-кп/813/2125/21
Номер справи місцевого суду: 946/9233/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2021 року, якою кримінальне провадження №0000023, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.2631, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК, у зв`язку із закінченням після повідомлення особам про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2021 року, постановленою під час підготовчого судового засідання, кримінальне провадження №0000023 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.2631, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК, у зв`язку із закінченням після повідомлення особам про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлений до суду поза межами строку, визначеного ст.219 КПК України.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор окружної прокуратури, вважає що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що:

-судом першої інстанції не враховано те, що ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування проводилося з 11 до 21 грудня 2019 року та у відповідності з ч.5 ст.219 КПК України цей строк не включається у строки досудового розслідування;
- прокурором було заявлено відвід суду у даному кримінальному провадженні, оскільки суд порушив засади кримінального провадження та позбавив сторону обвинувачення можливості ознайомлення з клопотаннями сторони захисту, а лише запропонував ці клопотання з додатками сприймати на слух, чим порушив засади рівності перед законом і судом, що також прямо вказує на його упередженість, та заявлений відвід було необґрунтовано відхилено судом.
Посилаючись на наведене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 тайого захисника, які вважали за можливе розглянути справу за відсутності іншого обвинуваченого, враховуючи його належне повідомлення та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_10 .
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Системний аналіз ухвали суду першої інстанції дозволяє апеляційному суду дійти висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст.3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 ч.3 ст.314 КПК України, передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно із п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Отже, на підставі вищевикладеного можна дійти висновку, що законодавець надає чіткі строки та умови для прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження.

Передбачення процесуальним законом обов`язок прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п.1 ст.6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ, (Kart v. Turkey, заява №8917/05), (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64).

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.

Відтак, такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що у цьому кримінальному провадженні був направлений до суду 23.12.2019 року, що підтверджує наданий прокурором витяг з ЄРДР про рух кримінального провадження, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були повідомлені про підозру 14.09.2019 року, що підтверджується п.п. 31, 34 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування (т.1, а.п.14, 15).

Постановою керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури від 06.11.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 07.05.2019 року продовжений до трьох місяців, тобто до 14.12.2019 року (т. 2, а.п.151 153).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження не зупинявся, а тому строк досудового розслідування закінчився 14.12.2019 року.

Сторона захисту ознайомлювалася з матеріалами досудового розслідування 11.12.2019 року у період часу з 11 години до 15 години 30 хвилин, що підтверджується п.п. 112, 114 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування (т.1, а.п.20).

Як вбачається з матеріалів провадження, перший обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000023 від 07.05.2019 року відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.2631, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, був складений та затверджений 13.12.2019 року, тобто у межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні (т. 2, а.п. 155 165).

При цьому, як вбачається з супровідного листа вих.№14.41-52-11000ВИХ-19 від 26.12.2019 року, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні прокурор направив до суду лише 26.12.2019 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі до обвинувального акту з вихідним номером Ізмаїльської місцевої прокуратури, вхідним штампом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (т. 2, а.п. 154) та зазначено прокурором в апеляційній скарзі (т.4, а.п.54), тобто після закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В подальшому ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2020 року обвинувальний акт був повернутий прокурору Ізмаїльської місцевої прокурату для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків (т.1, а.п.119 121, т.2, а.п. 136 140).

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування проводилося з 11 до 21 грудня 2019 року спростовуються матеріалам кримінального провадження, оскільки, як вже було зазначено, сторона захисту ознайомлювалася з матеріалами досудового розслідування 11.12.2019 року у період часу з 11 години до 15 години 30 хвилин, що підтверджується п.п. 112, 114 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування (т.1, а.п.20).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розгляд клопотання підозрюваного ОСОБА_7 , яке подане ним 16.12.2019 року, до 21.12.2019 року не зупиняє строк досудового розслідування, на що посилається прокурор, оскільки норми чинного КПК, зокрема, ч.5 ст.219 КПК, не містить положень щодо не включення у строки досудового розслідування розгляд клопотань сторони захисту. А тому розгляд прокурором клопотання сторони захисту не може бути підставою та виправданням недотримання строків досудового розслідування. При цьому, з метою дотримання строку досудового розслідування, прокурор міг вирішити це питання шляхом продовження таких строків у визначеному законом порядку, проте таким правом не скористався.
Така правова позиція суду підтверджуються висновками Верховного Суду, які викладені в в ухвалі від 15.03.2021 року у справі №676/6116/18.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 14.12.2019 року, підстав а прокурор звернувся з обвинувальним актом до суду лише 26.12.2019 року, тобто закінчене досудове розслідування було після спливу строку досудового розслідування, після закінчення цього строку досудового розслідування прокурор був не в праві звертатися до суду з обвинувальним актом, тому кримінальне провадження згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК України підлягало закриттю.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.05.2020 року (провадження №51-1648ск19) та постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 квітня 2021 року (провадження №51-562 км 21).

Також, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про те, що було необґрунтовано відхилено судом заявлений прокурором відвід суду у даному кримінальному провадженні з підстав позбавлення сторони обвинувачення можливості ознайомлення з клопотаннями сторони захисту, оскільки відмовляючи у задоволені такого відводу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст.75 КПК України підстав для відводу, адже прокурор фактично не погоджується з процесуальними діями головуючого судді.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , всупереч твердженню прокурора, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора не знайшли свого підтвердження, тому вона не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу заступника прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2021 року, якою кримінальне провадження № 0000023, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.2631, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК, у зв`язку із закінченням після повідомлення особам про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4