Єдиний унікальний номер 341/1601/21
Номер провадження 1-кп/341/87/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження, внесене 16 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мединя Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., проживаючого та зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка належить до корисних копалин загальнодержавного значення, при наступних обставинах

16 липня 2021 року близько 05 години 30 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою використання незаконно видобутих корисних копалин для власних потреб, разом з своїми односельчанами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були обізнані про його злочинні наміри, належним йому мінітрактором марки «DF-244», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без номеру шасі, заводський № НОМЕР_2 з саморобним причепом без реєстраційних номерів та номеру шасі, поїхали на ділянку правого берега річки Лімниця, в місце на відстані 2 км 800 м від початку с. Мединя у напрямку с. Сокіл, Галицької територіальної громади, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської обл. На місці, залучивши вказаних осіб до виконання робіт, за допомогою лопат незаконно видобули та завантажили на саморобний причіп 1910 кг піщано-гравійної суміші, яка належить до корисних копалин загальнодержавного значення і яку мав намір вивезти із території прибережної зони річки Лімниця для використання у власних потребах.

Під час здійснення незаконного видобування піщано-гравійної суміші, 16 липня 2021 року близько 5 години 50 хвилин дії ОСОБА_3 були виявлені працівниками відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області та припинені.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, не заперечив фактичні обставини справи, щиро покаявся. Пояснив, що дійсно в один з днів місяця липня 2021 року, з ранку, власним мінітрактором з причепом, попросивши товаришів про допомогу, разом поїхали на берег річки Лімниця, де завантажували на причіп піщано-гравійну суміш. Таку мав намір використати у господарстві для залиття доріжок. Був виявлений працівниками поліції, які задокументували виявлене.

Оскільки обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає, дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням доказів для визначення долі речових доказів та судових витрат.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у інкримінованих йому діяннях повністю, а його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 240 КК України, так як він незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить з наступного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за частиною 2 статті 240 КК України, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, перебування на його утриманні двох малолітніх дітей та те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
За змістом досудової доповіді щодо обвинуваченого орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т. ч. окремих осіб).
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, також те, що він вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, раніше не судимий, ураховуючи позицію сторони обвинувачення щодо застосування положень статті 69 КК України, суд дійшов висновку про можливість призначити покарання за частиною 2 статті 240 КК України у виді штрафу, із застосуванням статті 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією частини 2 статті 240 КК України.
У судовому засіданні прокурор, відповідно до приписів статті 100 КПК України також просив конфіскувати в дохід держави мінітрактор марки «DF-244», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без номеру шасі, заводський № НОМЕР_2 з саморобним причепом без реєстраційних номерів, які визнано речовим доказом у справі та були знаряддям учинення кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти конфіскації заперечили.

Надаючи правову оцінку питанню спеціальної конфіскації транспортного засобу у цьому кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 723/1280/20, провадження № 51-4613км20, дійшов висновку про те, що диспозицією частини 2 статті 240 КК України встановлена кримінальна відповідальність за незаконне видобування корисних копалин, та за змістом цього закону, кримінальне правопорушення є закінченим з моменту видобування корисних копалин.

Наведений склад кримінального правопорушення не передбачає кримінальну відповідальність за перевезення незаконно видобутих корисних копалин, тому мінітрактор з причепом, яким обвинувачений їх перевозив, не є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим посилання прокурора на частину 9 статті 100 КПК України, як на підставу для конфіскації мінітрактора з причепом, визнані такими, що не ґрунтуються на законі.

Крім того, такі висновки в частині відмови у застосуванні спецконфіскації мінітрактор з причепом узгоджується із судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (№ 366/1872/17, № 366/3484/16-к) у провадженнях з подібними обставинами.

Як установлено у цьому кримінальному провадженні і не заперечується стороною обвинувачення, ОСОБА_3 використовував мінітрактор з причепом саме для перевезення корисних копалин, тоді як безпосередньо забір піщано-гравійної суміші здійснювався лопатами.

З огляду на викладене та усталену практику Верховного Суду, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилання прокурора на те, що мінітрактор з причепом, є саме знаряддям учинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 240 КК України.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Слід вирішити питання про процесуальні витрати відповідно до статті 126 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України та призначити такому покарання, з застосуванням статті 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі:

-мінітрактор марки «DF-244», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без номеру шасі, заводський № НОМЕР_2 з саморобним причепом без реєстраційних номерів, свідоцтво про реєстрацію транспорту серії НОМЕР_3 вважати повернутими ОСОБА_3 , знявши арешт з таких;

-піщано-гравійну суміш, яка знаходилась у причепі, взірці піщано-гравійної суміші, три лопати з дерев`яними держаками - конфіскувати в дохід держави;

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 44 коп. в доход держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_8