Справа № 405/6262/21
провадження № 1-кп/405/231/21
УХВАЛА
12.01.2022 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.07.2021 за № 0001714 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Созонівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, який працює на посаді токаря-фрезерувальника в ТОВ «КАПРО-ОЙЛ», одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 2015 року народження та неповнолітню дитину ОСОБА_5 2005 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що 08.11.2021 суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 08.01.2022. У подальшому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не було продовжено та закінчився 08.01.2022, а судовий розгляд не завершено, крім того ризики, передбаченні ст.177 КПК України, не зменшилися та виправдовують подальший домашній арешт, доцільно обрати йому запобіжний захід, виходячи з наступного.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, яке вчинено в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.
ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи років, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим за вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, існує ризик його переховування від суду з метою уникнення відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, вчиняючи тиск на свідків, потерпілого, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, тобто наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України.
При цьому, жоден із більш м яких ніж домашній арешт запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, та наслідкам, які були спричинені вказаним злочином. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру і можуть поручитись, за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те законну вимогу. Крім цього, запобіжний захід у вигляді застави не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдань кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування і судового розгляду, з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Запобіжний захід слід продовжити з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого та свідків.
По справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Ризики, визнані судом, на даний час продовжують існувати та не зменшились, в ході судового розгляду докази ще не досліджено, необхідним є продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.
Заявлені ризики не зменшилися та виправдовують продовження домашнього арешту.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, що є метою продовження запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в ньому.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, при цьому, необхідності у застосуванні запобіжного заходу нема, оскільки обвинувачений свої обов`язки виконує, порушень з його боку не допускалось, має сталі соціальні зв`язки - сім`ю, працює на посаді токаря-фрезерувальника в ТОВ «КАПРО-ОЙЛ».
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Статтею 177 КПК України закріплено мету і підстави застосування запобіжних заходів, зокрема частиною першою вказаної норми зазначено перелік ризиків кримінального провадження, які є вичерпними при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Крім цього, ст.178 КПК України передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Разом з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, та всі обставини, вказані у ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Судом враховуються обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, у нього на утриманні перебуває двоє дітей: малолітня дитина ОСОБА_4 2015 року народження танеповнолітня дитина ОСОБА_5 2005 року народження, виключно позитивно характеризується по місцю роботи та проживання. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки.
Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, впливати на потерпілого та свідків, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, для запобігання встановлених ризиків, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаному ризику можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, суд вважає не переконливими доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу домашнього арешту, оскільки альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням встановлених обставин в судовому засіданні та матеріалів кримінального провадження, спроможний забезпечити запобігання встановленим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .
У відповідності до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює, якщо справа перебуває у провадженні суду, прокурор.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись статтями 177-179, 193, 196, 369, 372 КПК України,
постановив:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого - задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто з 12.01.2022 до 12.03.2022.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з України без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні за винятком їх участі в суді.
В іншій частині клопотання прокурора відмовити.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 12.03.2022.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8