Справа № 947/6728/20
Провадження № 1-кп/947/906/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00003630 від 18.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В проваджені колегії суддів перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00003630 від 18.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки кожен з обвинувачених обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, у зв`язку з чим обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі. Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

Адвокат ОСОБА_6 захисник обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстави викладені в письмовому клопотанні з посиланням на рішення Конституційного суду України та Верховного суду України. Так, ризики прокурором не доведені, та просив змінити на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачені раніше не судимі, мають постійне місце мешкання, проживають в цивільному шлюбі, позитивно характеризуються за місце проживання, є дорослими чоловіками та чудово розуміють відповідальність за порушення покладеного на них зобов`язань. Так, прокурором не додано жодного суттєвого доказу який підтверджував ризики передбачені ст. 177 КПК України, та жодних доказів, що обвинувачені будуть переховуватися від суду, знищувати або приховувати докази, здійснювати тиск на свідків, та перешкоджати іншим чином прокурором не надано.

Адвокат ОСОБА_7 захисник обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 заперечував проти продовження відносно них дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені, та просив обрати обвинуваченим домашній арешт. Обвинувачені мають постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судими, позитивно характеризуються. Також, щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, та намір обвинувачених ухилятися від суду, прокурором жодним чином не підтверджено, а ґрунтується та припущеннях, обвинувачені добровільно давали покази та сприяли розкриттю злочину. Крім того відсутній ризик щодо впливу на потерпілих, оскільки відповідно до рішення Київського районного суду міста Одеси відносно потерпілих проводиться досудове розслідування.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтримали думку своїх захисників. Законний представник ОСОБА_8 , та потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає, що доцільне обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри є підставою для позбавлення свободи, і прокурор має навести всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав

людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст.177,178,183,199 КПК України.

При продовжені дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 колегія суддів враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, та з урахуванням особи кожного з обвинувачених, а саме: віку, стану здоров`я, майнового стану, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, постійного місця мешкання, наявність родини та утриманців, того факту, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винними, того факту, що існують ризики того, що обвинувачені перебуваючи на волі, зможуть продовжити злочинну діяльність, уникнути від суду та чинити тиск на свідків. Колегія суддів приходить до висновку що суспільний інтерес у триманні обвинувачених під вартою, переважає над їх особистими інтересами, прокурором доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому, колегія суддів вважає що доцільно продовжити відносно кожного з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Думку захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , колегія судді вважає необгрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27,31,177-178,183,184,194,196,197,331,369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, залишити без задоволення.

Продовжити відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області строком на 60 днів, тобто до 20.09.2020 року включно.

Продовжити відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області, строком на 60 днів, тобто до 20.09.2020 року включно.

Продовжити відносно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області, строком на 60 днів, тобто до 20.09.2020 року включно.

Продовжити відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області, строком на 60 днів, тобто до 20.09.2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3