Справа № 203/1139/18
Провадження № 1-кс/206/530/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву захисника-адвоката ОСОБА_3 про відвід від участі на стадії судового провадження судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000807 від 05.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2021, надійшли матеріали вказаної заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000807 від 05.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_4 , заявник зазначив, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000807 за окремо складеним обвинувальним актом від 23.03.2018 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 04 лютого 2021 суддею ОСОБА_4 було винесено ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, однак 22.03.2021 Дніпровським апеляційним судом вказана ухвала була скасована, а матеріали кримінального провадження повернуто до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, який знову було доручено судді ОСОБА_4 . Ухвалою суду від 07 червня 2021 було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору та одночасно, не вирішивши інші процедурні питання щодо призначення судового розгляду, суддя ухвалив рішення про призначення до розгляду цього кримінального провадження. Захист вважає, що суддя вже має можливе формування власної позиції щодо суті та обставин справи, винуватості чи невинуватості ОСОБА_5 , що може обумовити його упереджене ставлення при прийнятті за результатами розгляду справи законного і обґрунтованого рішення. Крім того, до теперішнього часу суддею не вирішені клопотання захисту про витребування та долучення матеріалів справ. Долучивши до справи надані захистом копії витребуваних матеріалів справ, суд унеможливив подальше їх застосування під час дослідження долучених до них доказів, як копії та створив підстави за яких захист вимушений вже вдруге та втретє подавати до суду вже існуючі у зазначених провадженнях документи, що виправдовують ОСОБА_5 . При цьому, в Самарському районному суді відсутні письмові вимоги органів, яким законом надано право витребування судових справ, для направлення за межі суду вказаних справ, відсутні резолюції голови або заступника голови суду щодо направлення за межі суду цих справ, справи-замінники, як на судові справи, що направлені за межі суду не заведені, справи замінники у судді ОСОБА_6 та судді ОСОБА_7 відсутні та вказані справи до Самарського районного суду не повернуті. Крім того, прокурор надав, а суд прийняв до дослідження документи, виконавцем яких є судовий експерт ОСОБА_8 , при тому, що суддею ОСОБА_4 07.11.2019 було розглянуто та задоволено адміністративний позов ОСОБА_8 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а матеріали судової будівельно-технічної експертизи № 51 від 22.08.2016, виконаної ОСОБА_8 є єдиним доказом, яким прокурор обґрунтовує обвинувачення, тобто в цій справі неодмінно постане питання щодо допиту ОСОБА_8 , проте зазначені обставини можуть мати вплив на неупередженість до обвинуваченого під час розгляду справи. Крім того, головуючий суддя ОСОБА_4 не запропонував захиснику ОСОБА_3 реалізувати право захисту на оголошення вступної промови, що поміж інших підстав призвело до наслідків помилкового встановлення судом порядку судового дослідження, а також суд залишив без розгляду заяву адвоката про оголошення перерви для ознайомлення із матеріалами, які були надані прокурором. Аналогічно суд не розглянув заяву адвоката про оголошення прокурором переліку свідків, яких передбачено викликати та допитати, а окрема письмова заява ОСОБА_5 про незрозумілість обвинувального акта та прохання щодо його роз`яснення залишена без належного судового роз`яснення. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_4 .

Заявник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд заяви про відвід без його участі у зв`язку з неможливістю приймати участь в судовому засіданні, в якій також зазначив, що заяву про відвід судді ОСОБА_4 підтримує у повному обсязі, а також просить звернути увагу на той факт, що 23.12.2020 суддя ОСОБА_1 вже розглядав заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_4 у тому ж кримінальному провадженні, що є окремою обставиною заяви про самовідвід судді. (а.с. 11)
Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились за невідомим суду причинами, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 були повідомлені своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, дослідивши заяву про відвід судді, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, розглянувши доводи, викладені в заяві, приходить до висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав й Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі № 5-15п12).
Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а також зіставляючи їх з доводами заявника, через які останній вважає, що суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, суд приходить до висновку про те, що заявлені підстави не передбачені чинним кримінальним процесуальним законом чи будь-якими іншими нормативно-правовими актами та не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду даної справи, не ставлять під сумнів об`єктивність судді, а також не вказують на будь-які інші підстави передбачені законом для відводу.

Суд також звертає увагу, що у своїй більшості підстави для відводу судді ОСОБА_4 ґрунтуються на незгоді з процесуальними рішеннями, прийнятими суддею під час розгляду кримінального провадження, що не є безумовною підставою для відводу судді, а заперечення на них, у разі необхідності, можуть бути включені в подальшому стороною захисту до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Що стосується доводів заявника про неможливість розгляду даної заяви про відвід суддею ОСОБА_1 , суд зазначає, що дійсно, у даному складі суду вже було раніше розглянуто заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_4 у тому ж самому кримінальному провадженні, однак підстави заяв про відвід обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_3 не є тотожними, отже обставини, які б свідчили про упередженість судді під час розгляду даної заяви про відвід відсутні, при тому, що розподіл даної заяви між суддями проводився в автоматичному порядку, відповідно до норм КПК України.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді ОСОБА_4 , у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_3 про відвід від участі на стадії судового провадження судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000807 від 05.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1