КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/749/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2021 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, безробітного, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 судимого:

- 14.06.2001 року вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області за ст.81 ч.3, ст.140 ч.3, ст.89 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.46-1 КК України звільнений з випробуванням, із іспитовим строком тривалістю один рік;

- 09.08.2001 року вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області за ст.140 ч.2 КК України, кримінальна справа закрита на підставі ст.6 п.4 КК України;

- 08.02.2002 року вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області за ст.185 ч.3, ст.69, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- 17.01.2005 року вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- 12.01.2009 року вироком Крюківського районного суду Полтавської області за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки; на підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;

- 12.08.2010 року вироком Світловодського міського суду Кіровоградської області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки 5 місяців;

- 23.12.2016 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;

- 27.01.2017 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ст.124 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці десять днів, строк якого зарахований в строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту, із врахуванням повного фактичного відбуття призначеного покарання - обмежились відбутим строком покарання;

- 07.12.2018 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185. ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять днів;

- 02.02.2021 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік;

- 10.03.2021 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік;

визнано винуватим та засуджено до покарання за: ст. 126-1 КК України - у виді арешту на строк шість місяців, ст. 395 КК України у виді арешту на строк шість місяців, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднане не відбуте покарання за попереднім вироком, визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення: психологічного насильства в сім`ї, повторно, таємного викрадення чужого майна, викрадення чужого майна з проникненням у житло, шахрайства та порушення умов адміністративного нагляду.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , 25 квітня 2021 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебував на вулиці Городецькій міста Світловодськ Кіровоградської області. Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна, що знаходилося на огородженій парканом території домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, підійшов до домоволодіння, переліз через паркан та незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , територія якого є сховищем, власником якого є ОСОБА_9 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, помітив біля стінки житлового будинку драбину, скориставшись нею за для полегшення вчинення злочину, через отвір у даху незаконно проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території вищезазначеного домоволодіння, з якого таємно повторно викрав: - пневматичну гвинтівку «XTSGExtraXT204», коричневого кольору, з оптичним прицілом «BSADEERHUNTER 4*32», вартістю 1826 гривень 36 копійок; - перфоратор марки «Іжмаш», моделі «ІП 1000», синього кольору, вартістю 909 гривень 11 копійок; - перфоратор марки «Інтерскол», моделі «П-26/800ЕР», сірого кольору, вартістю 1519 гривень 46 копійок; - болгарку марки «Einhell bavaria», моделі «BWS 125/850-1», помаранчевого кольору, вартістю 552 гривні 65 копійок.

У подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4807 гривень 58 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 у порушення вимог ст.28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», упродовж серпня місяця 2020 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування своєї співмешканки ОСОБА_10 , з якою він проживав з 2007 року, тобто вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство відносно останньої.

Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме: - 14.08.2020 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства 01.08.2020 року, відносно ОСОБА_10 , Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області визнано винним ОСОБА_8 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 170 гривень (сто сімдесят гривень); - 22.09.2020 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства 26.08.2020 року, відносно ОСОБА_10 , Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області визнано винним ОСОБА_8 та накладено адміністративне стягнення у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт; - 20.05.2021 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства 13.05.2021року, відносно ОСОБА_10 , Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області визнано винним ОСОБА_8 та накладено адміністративне стягнення у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Згідно із довідкою сектору превенції ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не стає, постійно вчиняє домашнє насильство та перебуває на обліку як сімейний насильник.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та продовжує систематично вчиняти психологічне насильство, щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 , 04 червня 2021 року, в денний час, точного часу не встановлено, по місцю свого проживання у домоволодінні АДРЕСА_2 , протягом року, після накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП України, вчинив домашнє насильство, яке виражалось у діях психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_10 , а саме діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_10 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичною розправою над нею, чим принизив честь і гідність останньої та викликав неприємні відчуття у вигляді емоційного дискомфорту, негативних емоцій та переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку, психологічних страждань, причинив їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Внаслідок вище описаних дій з боку ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_10 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, залякуванні, які викликали психологічні страждання, емоційну залежність потерпілої особи, неприємні відчуття у вигляді емоційного дискомфорту, негативних емоцій та переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку, психологічних страждань.

Крім того, ОСОБА_8 , 27 червня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебував на вулиці Конько міста Світловодська Олександрійського району Кіровоградської області, де зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_11 .

Під час спілкування ОСОБА_11 попросив ОСОБА_8 допомоги у продажі наявних у ОСОБА_11 бездротових навушників марки «NOMI 450» та електронної сигарети марки «JUULNM 9161 N1». Вказана пропозиція зацікавила ОСОБА_8 , який зрозумів, що вказані цінні речи він зможе продати третім особам, а гроші отримані від продажу залишити собі та витратити на власні потреби.

У цей час, у ОСОБА_8 , як у особи, яка раніше вчиняла злочини проти власності, виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння бездротовими навушниками марки «NOMI 450» та електронною сигаретою марки «JUULNM 9161 N1», які належать ОСОБА_11 , шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний задум до кінця, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 5 по вулиці Конька м. Світловодськ Кіровоградської області, повідомив ОСОБА_11 завідомо неправдиві відомості про необхідність передачі йому бездротових навушників марки «NOMI 450» та електронної сигарети марки «JUULNM 9161 N1» для зустрічі з особою, яка має бажання придбати вказані речі. При цьому, ОСОБА_8 не мав на меті виконувати вказані дії, а мав прямий умисел на реалізацію вказаного майна третім особам.

У свою чергу, ОСОБА_11 , будучи введеним в оману відносно дійсних намірів останнього, передав ОСОБА_8 бездротові навушники марки «NOMI 450» та електронну сигарету марки «JUULNM 9161 N1». Продовжуючи свої злочині дії, направлені на повторне заволодіння майном шляхом обману, ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_11 вище вказані речі, пішов у напрямку вулиці Українській міста Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області та до ОСОБА_11 не повернувся.

Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 шляхом обману ОСОБА_11 незаконно повторно заволодів бездротовими навушниками марки «NOMI 450», вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2877 від 23.07.2021 складає 450 гривень, та електронною сигаретою марки «JUULNM 9161 N1», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2877 від 23.07.2021 складає 200 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 650 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , 19 липня 2021 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (власником квартири) вживав алкогольні напої.

Перебуваючи у приміщені кімнати квартири ОСОБА_8 помітив на дивані мобільний телефон марки «XIAOMI RED MI 7A» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_12 , який привернув його увагу як джерело незаконного збагачення шляхом вчинення його крадіжки. В цей час у ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення мобільного телефону марки «XIAOMI RED MI 7A» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що його злочині дії не помітні для ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували в іншій кімнаті квартири, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 7A» в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2877 від 23.07.2021 складає 2425 грн. 86 коп.

У подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 2425 грн. 86 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , 23 липня 2021 року у вечірній час, точного часу не встановлено, проходив повз територію домоволодіння АДРЕСА_5 .

Відчуваючи гостру потребу в грошових коштах, у ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна, що знаходилося на огородженій парканом території домоволодіння АДРЕСА_5 , власником якого є ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що його злочині дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, підійшов до домоволодіння, переліз через паркан та незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . В подальшому шляхом розбиття скла вікна житлового будинку проник через утворений отвір до приміщення житлового будинку, звідки з приміщення ванної кімнати таємно, повторно викрав пральну машину марки «INDESITWITP 821» в корпусі білого кольору, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2924 від 27.07.2021 складає 1600 грн.

У подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 1600 грн.

Крім того, стосовно ОСОБА_8 , постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 29 червня 2021 року встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, оскільки ОСОБА_8 , будучи звільненим з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та систематично вчиняв адміністративні правопорушення.

Зазначеною постановою суду до ОСОБА_8 застосовано наступні обмеження:

- встановлення постійного місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- встановлення його реєстрації у відділі поліції один раз на місяць в перший понеділок кожного місяця з 10 год. до 14 год.

- встановлення заборони протягом 12 місяців залишати своє помешкання за місцем проживання: АДРЕСА_2 після 21.00 год до 05.00 год.

Про встановлення стосовно нього адміністративного нагляду з зазначеними обмеженнями ОСОБА_8 був належним чином обізнаний, оскільки приймав участь в розгляді судом матеріалів про встановлення адміністративного нагляду, під розпис ознайомлений з постановою Світловодського міськрайонного суду від 29.06.2021 про встановлення адміністративного нагляду.

Всупереч покладеними на нього судом заборонами та не бажаючи здійснення контролю з боку працівників поліції, ОСОБА_8 з метою ухилення від адміністративного нагляду умисно, без поважних причин і дозволу працівників відділення поліції №1(м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, що здійснювали нагляд за місцем його проживання, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за якою він перебував під адміністративним наглядом, протягом липня 2021 року проживав у свого знайомого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_6 .

Перевіркою дотримання ОСОБА_8 вимог обмежень щодо заборони протягом 12 місяців залишення його помешкання за місцем проживання АДРЕСА_2 , після 21.00 год. до 05.00 год., передбачених постановою Світловодського міськрайонного суду від 29.06.2021 року, яка здійснювалась працівниками поліції 13.07.2021 року о 23 год. 50 хв., 15.07.2021 року о 03 год. 39 хв., 17.07.2021 року о 23 год. 43 хв., 20.07.2021 року о 01 год. 03 хв. та 21.07.2021 року о 02 год. 47 хв. - встановлено відсутність ОСОБА_8 в його помешканні за місцем проживання, визначеного даною постановою суду.

Самовільно залишивши місце проживання, умисно ухиляючись від адміністративного нагляду, ОСОБА_8 05 липня 2021 року у встановлений відповідною постановою суду час для реєстрації до органу поліції не з`явився.

Згідно ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» завданнями адміністративного нагляду є запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Проте, ОСОБА_8 , умисно самовільно залишивши місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, 19.07.2021 року та 23.07.2021 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 та ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить зменшити призначений йому судом першої інстанції строк покарання, вказуючи на упередженість стосовно нього, не погоджується із негативними характеристиками його особи, зауважує про недостатність врахування обставин, передбачених ст. 66 КК України.

Просить врахувати його повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу обвинуваченого, просила оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Судом першої інстанції, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження цих обставин було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів у кримінальному провадженні проведено у обсязі допиту обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у відповідності до пред`явленого обвинувачення, та дослідження даних про особу обвинуваченого.

В апеляційному порядку фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій сумніву не піддані і не оскаржені.

За таких обставин колегія суддів не надає оцінки фактичним обставинам кримінального провадження; доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні психологічного насильства в сім`ї, повторно, таємного викрадення чужого майна, викрадення чужого майна з проникненням у житло, шахрайства та порушення умов адміністративного нагляду , вважає підтвердженою, а кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ст. 126-1, ст. 395, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України правильною.

Обвинуваченим оскаржено суворість призначеного йому судом першої інстанції покарання, неврахування всіх обставин, які пом`якшують йому покарання.

Вказані доводи перевіркою свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року.

Вказані роз`яснення узгоджуються і з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд наголосив, що основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Тобто, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів (ч. 2 ст. 50 КК України).

Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції належно враховано всі обставини, передбачені ст. 65 КК України та дотримано принципів призначення покарання.
ОСОБА_8 вчинено ряд кримінальних правопорушень, серед яких кримінальний проступок, нетяжкі та тяжкий злочини, умисні, частина з них корисливих, як особа обвинувачений посередньо характеризований, не одружений, безробітний, сталого джерела доходу не має, без утриманців, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше багаторазово судимий за вчинення злочинів проти власності (десять разів), в тому числі тяжких.

Наявні обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Судом першої інстанції, як встановлено з вироку, при призначенні покарання, взято до уваги й визнання винуватості ОСОБА_8 (аркуш 179, вирок).

Слід, однак, враховувати, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, зокрема й за аналогічний та тяжкі, із невідбутою та незнятою судимістю, більш того, - під час іспитового строку, - через короткий проміжок часу після ухвалення стосовно нього попереднього вироку, знов вчинив ряд кримінальних правопорушень протягом незначного періоду часу, серед яких аналогічні злочини проти власності,

Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

У сукупності зазначені обставини, судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, більш того тяжких, та інші зазначені вище обставини свідчать про категоричне небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, вести законослухняний спосіб життя, соціалізуватись у суспільстві, його прагнення до збагачення за рахунок чужого майна, схильність до протиправної та асоціальної поведінки, і в цілому про суспільну небезпеку обвинуваченого й високу ймовірність вчинення ним нових, в тому числі, аналогічних кримінальних правопорушень.

Із врахуванням вказаних обставин, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання у межах санкцій статей та частин статей обвинувачення, і на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, визначив остаточне покарання,у виді позбавлення волі, із реальним його відбуванням у відповідних установах.

Призначене покарання у конкретному випадку не є надмірним за видом та розміром, є справедливим, виваженим, достатнім й необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання, й відповідає меті покарання.

Відтак, колегія суддів не убачає підстав до призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання за вчинені кримінальні правопорушення, вважає достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покарання, призначене судом першої інстанції.

При цьому, встановлено, що судом першої інстанції належно враховано обставини, передбачені ст. 66 КК України, що зазначено у вироку, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого свого підтвердження не знайшли.

Інших доводів на скасування або ж зміну вироку суду першої інстанції обвинуваченим не наведено.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не убачає підстав до зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції, як те просить обвинувачений, і залишає вирок суду без змін як законний та обґрунтований.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4