КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

04 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000351 за апеляційною скаргою засудженого (обвинуваченого) ОСОБА_6 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2021 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, відбуваючого вказане покарання в ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», зареєстрованого та проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2018 року та визначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Цим же вироком судом вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.
Як встановлено вироком суду, ОСОБА_6 , відбуваючи покарання в Бучанській виправній колонії № 85, розташованої за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Мирна, 3, 25.08.2020 року, у ранковий час доби (точного часу не встановлено), на землі території колонії виявив поліетиленовий пакет з трьома полімерними згортками з вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) вагою 1, 852 г. Усвідомлюючи, що дана речовина є наркотичним засобом, ОСОБА_6 для власного вживання, без мети збуту, помістив знайдений пакет до правої передньої кишені власних штанів. В подальшому, того ж дня, приблизно о 08.00 год., на території Бучанської виправної колонії № 85, його було зупинено оперативними працівниками вказаної вище установи, і близько 09 год. 48 хв., ОСОБА_6 у присутності двох понятих добровільно видав слідчому вказаний поліетиленовий пакет з наркотичним засобом.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений (обвинувачений) ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що вирок суду є несправедливим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки він не вчиняв тих дій, за які його засуджено та просив суд розібратися у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд повинен з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, а також роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Між тим, суд першої інстанції, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження, наведених вище вимог закону не дотримався, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, незважаючи на те, що під час судового розгляду в судовому засіданні від 05 січня 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечував проти порядку дослідження доказів, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та повідомив про те, що йому зрозумілі наслідки пов`язанні з таким порядком судового розгляду, в подальшому, під час його допиту в судовому засіданні, останній фактично змінив свою позицію не тільки щодо скороченого порядку судового розгляду, а й щодо визнання своєї вину у пред`явленому, згідно обвинувального акту, обвинуваченні, що свідчить про те, що він заперечував ті обставин, дослідження доказів щодо яких суд на початку судового розгляду визнав недоцільним.
Вказані обставини підтверджуються не тільки поясненнями обвинуваченого під час апеляційного розгляду, а й прослуханим, за клопотанням прокурора, технічним носієм інформації, на якому зафіксоване судове провадження в судді першої інстанції, з якого вбачається, що під час допиту обвинуваченого, останній суттєво змінив своє відношення не тільки до фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а й взагалі заперечував свою причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
За таких обставин, незважаючи на посилання суду в мотивувальній частині вироку на те, що він вважає показання обвинуваченого щодо обставин скоєного злочину правдивими, оскільки вони були надані ним добровільно та відповідають обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, суд першої інстанції повинен був за власною ініціативою відновити зясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірку їх доказами, тобто провести повний судовий розгляд, а не обмежуватися допитом обвинуваченого.
Таким чином, не відновивши судовий розгляд та завершивши розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а саме порушив право обвинуваченої на захист, оскільки, крім іншого, позбавив його можливості оскаржувати фактичні обставини кримінального правопорушення в апеляційному порядку.
Наведені обставини та порушення вимог кримінального процесуального закону свідчать про те, що допущені судом порушення вимог КПК України є істотними, оскільки вони не тільки могли, а й перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, незважаючи на те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений не заявляв клопотання про призначення йому захисника, його показання в судовому засіданні та постійна зміна позиції щодо фактичних обставин справи та визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушення вимагали участі захисника для надання ОСОБА_6 необхідної правової допомоги. Тим більше з урахуванням тієї обставини, що з моменту вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_6 знаходився в місцях позбавлення волі та не мав можливості самостійно обрати собі захисника.
За таких обставин, встановивши істотні порушення судом першої інстанції вимог КПК України, в тому числі передбачених п. 4 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду, оскільки необхідність прийняття такого рішення прямо передбачена ст. 415 КПК України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 415 КПК України про те, що, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що під час нового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суду першої інстанції необхідно вжити заходів для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, реалізації прав сторін кримінального провадження щодо з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі перевірити доводи обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованих йому дій та, за результатами судового розгляду кримінального провадження, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, керуючись законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого (обвинуваченого) ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 367/6548/20

Номер провадження :11-кп/824/2933/2021
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9
Доповідач - суддя ОСОБА_1