Дата документу 08.09.2021 Справа № 554/8470/21
УХВАЛА
Іменем України
про арешт майна
08 вересня 2021 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене першим заступником керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000048 від 07.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області спільно з Полтавським РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000048 від 07.05.2021 р. з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 22.03.2021 інспекцією з контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста Полтави проведено перевірку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_9 , під час якої виявлені порушення щодо проведених без дозволу архітектурних змін будівлі.

Дізнавшись про проведену перевірку та виявлені порушення у ОСОБА_10 , який є депутатом Полтавської міської ради 8 скликання, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від власника вказаного приміщення.
Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_10 залучив ОСОБА_4 , який відповідно до розпорядження Полтавського міського голови № 236-к від 26.04.2016 призначений на посаду начальника управління з питань містобудування та архітектури, головного архітектора міста Полтави, є представником місцевого самоврядування і згідно посадової інструкції виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, та відповідно до примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.
Діючи відповідно до спільного злочинного умислу за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 23.03.2021 висунув вимогу представнику ОСОБА_9 - ОСОБА_11 про надання неправомірної вигоди за сприяння у видачі управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень у АДРЕСА_1 , а також видачу КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради паспорту на вивіску на вказану будівлю. На вказану вимогу ОСОБА_10 ОСОБА_11 не погодився.
Для одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень у АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 30.03.2021 звернувся із відповідною заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради.
08.04.2021 та 22.04.2021 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , відмовив ОСОБА_9 у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва.
У подальшому 28.04.2021 ОСОБА_10 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_11 , що управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 не погодився надати неправомірну вигоду.
При цьому ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , повторно висунув вимогу ОСОБА_11 про надання неправомірної вигоди, та указав суму неправомірної вигоди 5 тис. дол. США. При цьому, ОСОБА_10 довів ОСОБА_11 про необхідність оформлення управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради не містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, а паспорту зовнішнього опорядження фасаду нежитлових приміщень в будинку у АДРЕСА_1 , що дозволить привести у відповідність до законодавства наявні архітектурні зміни у будівлі та усунути порушення, а також оформлення у КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради паспорту на вивіску на вказану будівлю.
28.04.2021 ОСОБА_11 на вимогу ОСОБА_10 передав останньому через посередника першу частину неправомірної вигоди у сумі 2 тис. дол. США.
У свою чергу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 14.05.2021 надав ОСОБА_9 лист про те, що видача містобудівних умов та обмежень з метою проведення реконструкції без зміни загальної площі та цільового призначення не передбачена, а тому містобудівні умови та обмеження не надаються.
03.08.2021 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , надав ОСОБА_11 лист про погодження управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради паспорту зовнішнього опорядження фасаду нежитлових приміщень в будинку по АДРЕСА_1 .
02.09.2021 ОСОБА_11 на вимогу ОСОБА_10 передав останньому через визначеного ним посередника другу частину неправомірної вигоди в сумі 3 тис. дол. США, після чого ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
03.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході проведення досудового розслідування даного провадження було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , є власником наступного об`єкту нерухомого майна:
- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 28806341, частка власності 3/5, об`єкт нерухомого майна: будинок, адреса: АДРЕСА_2 , що підтверджуєтсья витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 273065247 від 02.09.2021 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою повідомлено про підозру ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, тому слідчий і звернувся до суду з даним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисники заперечували проти накладення арешту на майно в повному обсязі, зазначивши, що підозра необґрунтована, докази скоєння неправомірних дій ОСОБА_4 відсутні, клопотання безпідставне.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Так судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області спільно з Полтавським РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000048 від 07.05.2021 р.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Підставою, вказаною слідчим, для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 є належне забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з положеннями ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В п.3 ч.2 ст.173 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Враховуючи зазначені положення Закону, слідчий суддя вважає за необхідне дослідити матеріали клопотання, що повинні в достатній мірі підтверджувати обґрунтованість підозри.

На підтвердження обґрунтованості підозри, сторона обвинувачення надала - заяву ОСОБА_11 від 06.05.2021 р.; протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 02.09.2021 р.; повідомлення підозри ОСОБА_4 , а також інші матеріали, що містять інформативний характер.

Вивчивши вказані документи, слідчий суддя вважає, що вони не доводять обґрунтованість підозри.

Так, в заяві ОСОБА_11 від 06.05.2021 р. вказано про вимагання ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 грошей у розмірі 3000 доларів США, але в клопотанні зазначається сума у 5000 доларів США, що перевищує суму вимагання зазначеної в заяві. Про збільшення суми, або іншу домовленість між заявником та особами, що вимагали кошти, прокурором не зазначено і не підтверджено.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення зазначила суму у розмірі 5000 доларів США не ґрунтуючись на матеріалах, наданих самою стороною обвинувачення.

Крім того, заява ОСОБА_11 про вимагання з нього коштів датована 06.05.2021 року, позитивна для ОСОБА_11 відповідь управління з питань містобудування та архітектури, що підписана ОСОБА_4 за №01-02-01-17/564, була ним отримана 09.08.2021 року (саме це зазначене в протоколі допита ОСОБА_13 від 03.09.2021 року). Сторона обвинувачення вказує, що неправомірна винагорода була передана адміністратору ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 02 вересня 2021 року, тобто приблизно через місяць після отримання ОСОБА_11 позитивного для нього результату, що у суду викликає сумнів у своєчасності, доцільності передачі коштів.

Зазначене в заяві ОСОБА_11 «вимагання» не підтверджуються доказами, скоріше за все, якщо й обставини зазначені стороною обвинувачення і мали місце, то мова йде про «подяку» ОСОБА_11 ОСОБА_10 , тобто кошти мають іншій правовий статус, і передача грошей ОСОБА_11 якщо відбувалась, то для ОСОБА_10 , а не для ОСОБА_4 ..

Стороною обвинувачення не надано доказів протилежного.

Стороною обвинувачення, як доказ обґрунтованості підозри, наданий протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 02.09.2021 р. відносно ОСОБА_10 ..

Суд вважає, що протокол затримання відносно іншої особи, не може бути доказом обґрунтованості підозри ОСОБА_4 .. Стороною обвинувачення не надано суду протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_10 , який міг би вказати на незаконні дії ОСОБА_4 або їх змову. Інших доказів стороною обвинувачення суду не надано.

А також, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру повідомленням про підозру ОСОБА_4 , рапортами оперуповноваженого і слідчого, та іншими матеріалами.

Суд зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 та рапорти оперуповноваженого і слідчого, є висновками досудового розслідування, а не доказами обґрунтованості підозри.

Як вбачається з повідомлення про підозру ОСОБА_4 , підозрюється в умисних діях, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища.

З наданих стороною обвинувачення матеріалів не доведено, що ОСОБА_4 , як службова особа, скористався службовим положенням.

Крім того, сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_4 в скоєні злочину за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, але не надано жодного доказу про домовленість між ОСОБА_10 і службовою особою ОСОБА_4 дій, направлених на отримання неправомірної вигоди.

Крім того, як роз`яснено в п.16 Пленуму Верховного Суду України №5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» - відповідно до ч. 2 ст.28 КК хабар належить визнавати одержаним за попередньою змовою групою осіб, якщо злочин спільно вчинили декілька службових осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до його початку, про це домовилися (як до, так і після надходження пропозиції про давання хабара, але до його одержання), тобто для кваліфікуючий ознаки злочину - за попередньою змовою групою осіб, необхідно, щоб про скоєння злочину домовилися дві службові особи.

Що стосується інших матеріалів відмова у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва №102 від 08.04.2021, заява, відмова у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва №112 від 22.04.2021, заява, відзив на відмову №112, повідомлення про демонтаж, та інші, лише підтверджують правові відносини між Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради з заявниками. Такі документи носять лише інформативний характер і не несуть будь-якої доказової бази, оскільки не підтверджені доказами.

Враховуючи відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України, приходить до висновку про неправомірність підстав до накладення арешту на рухоме майно.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що у клопотанні про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 98, 170-171, 172, 173, 176-178, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене першим заступником керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000048 від 07.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .