УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 638/1287/22
провадження № 1-кс/638/335/22

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000186 від 29 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 12 червня 2007 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 4 ст. 296, КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75; ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
2) 10 жовтня 2011 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 296, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, умовно-достроково звільнений на підставі ст. 81 КК України не відбутий термін 1 рік 5 місяців та 9 днів;
3) 11 листопада 2014 року Київським районним судом міста Харкова, за ч. 1 ст. 309, ст. 321 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, відбув термін покарання;
)21 березня 2019 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова, за ч. 1 ст. 185 КК України, до арешту на 3 місяці, відбув термін покарання;
5) 16 квітня 2021 року Чугуївським районним судом Харківської області, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, до обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
16 липня 2021 року поставлений на облік в Чугуївський міськрайонний відділ Філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України,-

у с т а н о в и в:

01 лютого 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні№ 0000186 від 29січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого обгрунтовано тим, що слідчим відділом ХРУП № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від «29» січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

29 січня 2022 року, близько 00:40 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи напроти будинку № 64 по проспекту Перемоги у м. Харкові, разом з невстановленою під час досудового слідства особою, побачили раніше невідомого їм потерпілого ОСОБА_6 , та в них виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового слідства особа, діючи згідно розподілених між собою злочинних ролей, умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер наслідків свого діяння і бажаючи їх настання, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 , та застосувавши фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, повалили його на землю, тим самим подолали опір потерпілого ОСОБА_6 .

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 відкрито викрав рюкзак потерпілого ОСОБА_6 , в якому знаходились два журнали, пляшка вина «Монте Коте», крем від порізів, ніж стальний, ручки та разом з невстановленою під час досудового слідства особою зникли з місця скоєння злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 800 гривень.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, тобто у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вказує на те, що в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема 16 квітня 2021 року Чугуївським районним судом Харківської області, за частиною першою статті 185, частиною другою статті 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. 16 липня 2021 року поставлений на облік в Чугуївський міськрайонний відділ Філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Тобто ОСОБА_5 на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, однак у період іспитового строку 29 січня 2022 року знову здійснив кримінальне правопорушення - злочин. ОСОБА_5 не одружений, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду, постійного джерела доходів не має, що характеризує його як особу антисоціальну та схильну до вчинення злочинів.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до відповідальності, знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину проти власності, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, що може спровокувати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

29 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Вказана підозра підтверджується такими доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколами огляду предметів, повідомленням про підозру.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення злочини.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просили його задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає в смт Есхар Чугуївського району Харківської області, а злочин, у якому підозрюється, вчинив у м. Харкові, отже за таких обставин в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, і знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, без застосування запобіжного заходу до нього існує ризик, що він може покинути територію м. Харкова та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

29 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини п`ятої статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

3) незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вказані вище дії.

Слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, обставини та характер скоєного злочину, відношення підозрюваного до скоєного, який вину не визнає, дані про особу підозрюваного, який неодружений, офіційно не працевлаштований, а відтак постійного джерела доходів не має, бере до уваги, що підозрюваний осіб на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає в смт Есхар Чугуївського району Харківської області, а злочин, у якому підозрюється, вчинив у м. Харкові, отже за таких обставин в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 16 квітня 2021 року Чугуївським районним судом Харківської області, за частиною першою статті 185, частиною другою статті 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, 16 липня 2021 року поставлений на облік в Чугуївський міськрайонний відділ Філії державної установи «Центр пробації», однак у період іспитового строку 29 січня 2022 року знову вчинив кримінальне правопорушення - корисливий злочин проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, який, перебуваючи на свободі, може продовжити свою злочинну діяльність, а відтак про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків.

Однак, враховуючи реальне існування встановлених вище ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доходить висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, тяжкості покарання, враховуючи наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а також беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти власності, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в межах, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, а саме, двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 62 025, 00 грн грн (2481 грн х 25 = 62 025, 00 грн), розмір якої є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000186 від 29 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, до 02 квітня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) грн 00 коп., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління національної поліції в Харківській ОСОБА_4 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Харкова, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Зобов`язати прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_5 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 02 квітня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: _______________________________________________