печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3448/22-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001496 від 02.12.2021, про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

24.01.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001496 від 02.12.2021, про накладення арешту на грошові кошти в сумі 771 370 (сімсот сімдесят одна тисяча триста сімдесят) євро та 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США, які належать ОСОБА_4 та перебувають у користуванні ОСОБА_5 з забороною відчуження, користування та розпорядження.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

09 лютого 2022 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчий у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001496 від 02.12.2021 (виділено з основного кримінального провадження №0000583), у якому повідомлено про підозру:

- ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX);

- ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX);

- ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX) (провадження відносно якого здійснюється в окремому кримінальному провадженні);

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX); ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX) (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження).

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX) КК України, ч. 2 ст. 209 (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX) КК України (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження).

Досудовим розслідуванням установлено, що у 2016 році ОСОБА_4 , перебуваючи на її території створив стійке ієрархічне об`єднання декількох осіб (п`ять і більше), члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації.

До складу вказаної злочинної організації увійшли ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та інші невстановлені наразі особи які, починаючи з 2017 року вчинили у складі цієї організації заволодіння коштами іноземних громадян шляхом шахрайства, в особливо великих розмірах, з використанням електронно-обчислювальної техніки, з подальшою легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних внаслідок вчинення такого суспільно небезпечного протиправного діяння.

Залучення коштів відбувалося через спеціально створені Інтернет-сайти та трейдингові платформи під назвами:

- « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка діяла на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- «Fibonetix», яка діяла на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка діяла на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

- « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка діяла на сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- «Huludox», яка діяла на сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 , які нібито дозволяли отримувати прибуток від начеб-то реальних торгів на фондовому ринку різними фінансовими інструментами. З метою введення інвесторів в оману, учасники злочинної організації, за допомогою програмного інтерфейсу сайтів імітували здійснення угод з купівлі-продажу активів та фіктивне значне зростання прибутку від вкладених коштів.

Після цього особам, які вклали кошти та подали заявку на виведення прибутку у готівку, телефонували працівники спеціально створених колл-центрів, які вдаючи з себе представників вказаних торгівельних платформ, обманним шляхом вимагали внесення додаткових коштів в сумі 15% від отриманого прибутку в якості збору за обслуговування та комісії за переведення в готівку.

В подальшому акаунти вкладників блокувались, а розміщені на них кошти привласнювались учасниками злочинної організації.

Кошти ошуканих іноземних громадян вносилися на рахунки підконтрольних учасникам злочинної організації підприємств, зокрема: PETRAMKO HOLDING OU (Естонська Республіка 14468280), DATA MANAGEMENT EOOD (Республіка Болгарія 205017386); «E-BATCH TECHNOLOGIES S.R.O.» (Чеська Республіка, НОМЕР_1 ); «X-LIGHT MARKETING OU» (Естонська Республіка, НОМЕР_2 ); «WDI MEDIA MARKETING S.R.O.» (Чеська Республіка, НОМЕР_3 ); «MAGNETS DIGITAL S.R.O.» (Чеська Республіка, НОМЕР_4 ); «VOLCANO MAX SOLUTIONS S.R.O.» (Чеська Республіка 06409873); «MOONFOCUS CONSULTING S.R.O.» (Чеська Республіка, 6410928).

Досудовим розслідуванням встановлено, що кошти ошуканих іноземних громадян з рахунків зазначених компаній (так званні компанії першого рівня) з метою їх подальшої легалізації (відмивання), перераховувалися на рахунки компаній другого рівня, в тому числі й «REMINI CONSULTING LP», після чого перераховувались на рахунки компанії «RIJV HOLDINGS LTD», (номер НОМЕР_5 , Велика Британія), керівником та засновником якої був ОСОБА_4 .

Таким чином, шляхом обману, який виразився у запевненні потерпілих про реальність торгівлі різними фінансовими інструментами та можливість отримання прибутку, зловживаючи довірою, яка виникла в результаті віртуального знайомства з потерпілими та тимчасових дружніх відносин, учасники злочинної організації, достовірно знаючи про незаконність своїх дій та про те, що кошти, які потерпілі вносять під виглядом торгівлі фінансовими інструментами для отримання надуманого прибутку, останнім повернуті не будуть, починаючи приблизно з 08.04.2016, діючи умисно, систематично, в складі злочинної організації, з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах, заволоділи чужим майном грошовими коштами іноземних громадян (268 осіб) на загальну суму 9 364 532, 46 євро, що в перерахунку в національній валюті, відповідно до курсу встановленого Національним банком України, станом на 01.01.2021 становить 325 323 858 грн., та є особливо великим розміром.

В подальшому, після вчинення шахрайства, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені учасники злочинної організації вчинили фінансові операції та правочини з коштами, отриманими злочинним шляхом, та здійснили перерахування і придбання на своє ім`я, близьких родичів та осіб з кола свого оточення рухомого та нерухомого майна (житлові та нежитлові приміщення, паркомісця, транспортні засоби, частки в статутних капіталах підприємств тощо).

В березні 2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

17.06.2021 у передбачений КПК спосіб повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України. 22.07.2021 ОСОБА_6 оголошено в розшук. 29.07.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на її затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.10.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX) та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

03.11.2021 у передбачений КПК спосіб повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX).

18.12.2020 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000583 проведений обшук індивідуального банківському сейфі № НОМЕР_6 у відділенні АТ КБ «Приват Банк» за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого були вилучені грошові кошти в сумі 771 370 (сімсот сімдесят одна тисяча триста сімдесят) євро та 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США.

Під час досудового розслідування встановлено, що грошові кошти, які зберігалися в індивідуальному банківському сейфі № 002 у відділенні АТ КБ «Приват Банк» за адресою: АДРЕСА_1 були отримані учасниками злочинної організації від ошуканих іноземних громадян внаслідок вчинення шахрайських дій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах шляхом безготівкового переведення через розрахункові рахунки юридичних осіб підконтрольних учасникам злочинної організації та подальшого обготівковування та використання у злочинній діяльності злочинної організації та легалізації (відмивання) на території України шляхом придбання майна.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 впродовж 2017-2020 років на території України придбані елітні автомобілі загальною вартістю близько 24 млн. грн., нерухомість, а також сформовано статутні капітали у підприємствах, в яких він та його батько - ОСОБА_10 є кінцевими бенефіціарними власниками. На такі підприємства також зареєстровано нерухоме та рухоме майно.

У ході огляду виписок рахунків, відкритих ОСОБА_4 у ПАТ КБ «Приватбанк», за період з 01.01.2017 по 18.08.2020, виявлено операції із зарахування готівкових коштів через касу та термінали банку на загальну суму 68 995 605 грн., 1 741 400,75 доларів США та 500 340 євро.

Крім того, було оглянуто виписки рахунків відкритих підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_8 у ПАТ КБ «Приватбанк». В ході огляду встановлено, що за період з 01.01.2017 по 18.08.2020 останнім проводились операції із зарахування готівкових коштів через касу та термінали банку на загальну суму 8 333 388 грн., 982 385 доларів США та 7 800 євро, з яких 7 763 441 грн. були перераховані на рахунки ОСОБА_4 .

Допитаний в ході досудового розслідування в якості підозрюваного ОСОБА_8 пояснив, що за вказівкою ОСОБА_4 у відділенні АТ КБ «Приват Банк» за адресою: АДРЕСА_1 , були відкритий індивідуальний банківський сейф № 002. Доступ до вказаного сейфу мав ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Вказаний сейф використовувався для зберігання грошових коштів, які обготівковувались за вказівкою ОСОБА_4 невідомими особами та готівкові кошти від таких осіб отримував ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 . Такі грошові кошти ОСОБА_8 забирав від невідомих йому осіб у великих сумах та поміщав у вказаний сейф. Ці грошові кошти були доходом від вчинюваних шахрайських дій. В подальшому, ОСОБА_8 познайомив ОСОБА_4 з ОСОБА_12 , який на той час шукав роботу і ОСОБА_4 зробив його своїм водієм. В подальшому, доступ до вказаного сейфу мав і ОСОБА_12 , який за вказівкою ОСОБА_4 міг брати у користування грошові кошти з сейфу. Про суми грошових коштів, які поміщалися до банківського сейфу та які забиралися з сейфу, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 звітували ОСОБА_4 .

Таким чином, кошти ошуканих іноземних громадян легалізовані ОСОБА_4 та іншими співучасниками внаслідок вчинення злочинів на території України під виглядом придбання рухомого, нерухомого майна, підприємств та зберігались в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_6 у відділенні АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Київ, вул. М. Драгомирова, 16-Б.

Вилучені грошові кошти в сумі 771 370 (сімсот сімдесят одна тисяча триста сімдесят) євро та 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США з індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_6 у відділенні АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Київ, вул. М. Драгомирова, 16-Б, які належать ОСОБА_4 та були у користуванні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні визнані речовими доказами.

Прокурор вказує, що метою арешту вилучених речей і документів є забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання що визначено пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені грошові кошти в сумі 771 370 (сімсот сімдесят одна тисяча триста сімдесят) євро та 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США з індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_6 у відділенні АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м. Київ, вул. М. Драгомирова, 16-Б, які належать ОСОБА_4 та були у користуванні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні визнані речовими доказами.

А також встановлено, що грошові кошти в сумі 771 370 (сімсот сімдесят одна тисяча триста сімдесят) євро та 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України є предметом кримінального правопорушення передбаченого ст. 209 КК України, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001496 від 02.12.2021, про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 771 370 (сімсот сімдесят одна тисяча триста сімдесят) євро та 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США, які належать ОСОБА_4 та перебувають у користуванні ОСОБА_5 з забороною відчуження, користування та розпорядження.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1