Провадження № 1-кс/638/2516/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000192 від 01.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1, ч.3 ст.358, ч.1 ст.275 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Харківського РУП№3 ГУНП в Харківській області на підставі внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000192 від 01.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1, ч.3 ст.358, ч.1 ст.275 КК України. На підставі ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова 08.11.2021 року проведено обшук за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, буд.6, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «TOYOTA LAND CRYISER 200», чорного кольору, д.н.з., НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Накладення арешту на вказане майно обґрунтовує необхідністю забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, доходить висновку про необхідність повернути клопотання слідчому, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Статтею 172 встановлено порядок розгляду клопотання про арешт майна, який передбачає, що клопотання розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з клопотання та матеріалів слідчим не зазначено власника (власників) вилученого майна, фактичних даних щодо адрес фізичних чи юридичних осіб, які є власниками такого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання. Крім того, згідно п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
В силу приписів статті 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, тому під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК України).
В порушення ст. 132, п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчим в клопотанні не зазначено фактів та доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном, яке необхідно арештувати, фізичною або юридичною особою та не додані оригінали або копії документів, інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання в цій частині.
Згідно з абзацом 1 ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Також статтею 64-2 КПК України, передбачено, що третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Зі змісту ч.2 ст. 64-2 КПК України випливає, що із клопотанням про арешт щодо майна третьої особи звертається до суду прокурор.
Оскільки в клопотанні про арешт майна не міститься відомостей про власника (власників) майна, яке належить арештувати, та його правового статусу, а також відсутні відомості щодо вручення будь-якій особі підозри про вчинення кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що із даним клопотанням про накладення арешту на майно уповноважений звернутися до суду тільки прокурор в силу приписів статтею 64-2 КПК України. Однак, як зазначено вище, із вказаним клопотанням про арешт майна звернувся старший слідчий слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням вищезазначеного, дане клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 64-2, 170 - 173 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000192 від 01.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1, ч.3 ст.358, ч.1 ст.275 КК України, про арешт майна, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1