Дата документу 06.12.2021 Справа № 554/3884/21
УХВАЛА
Іменем України

06 грудня 2021 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - Сініцин Е.М.,

за участю секретаря Кононенко А.С.,

розглянувши в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого від 30.06.2021 року про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Рак М.О. від 30.06.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020 року.
В обґрунтування своїх вимог скаржник вказує, що Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 червня 2021 року була скасована постанова дізнавача СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Рак М.О. про відмову у визнанні потерпілим від 25.03.2021 року.

30 червня 2021 року дізнавачем СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Рак М.О. знову була винесена постанова про відмову у визнанні його потерпілим.

З такою постановою він не погоджується та зазначає, що відносно нього проводиться кримінальне провадження за №0000049 від 26.08.2015 року за ч.5 ст.191 КК України. В даному провадженні одним з доказів є висновок судового експерту Полтавського відділення Харківського НДІСЕ Буколової В.В.. Висновок судового експерта Буколової В.В. був спростований Висновком провідного судового експерту ЛЕТ ДРП Харківського НДІСЕ Данильченко О.Л. та Висновком комісійної судово-економічної експертизи Київського НДІСЕ.

Кримінальне провадження відносно судового експерту Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ОСОБА_2 порушено, тому він вважає, що йому спричинена моральна шкода, пов`язана з притягненням його до кримінальної відповідальності на підставі недопустимого доказу і дізнавач зобов`язана була визнати його потерпілим.

Оскаржувана постанова була отримана адвокатом підозрюваного ОСОБА_1 06.07.2021 року.

13.07.2021 року на адресу Октябрського районного суду була направлена скарга.

Враховуючи вищезазначене, скаржник ОСОБА_1 просить постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Рак М.О. від 30.06.2021 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020 року скасувати.
В судове засідання скаржник не з`явився, надав заяву про неможливість приймати участь в судовому засіданні в призначений час, а також зазначив, що його інтереси буде представляти адвокат Полупанова О.О..
Дізнавач СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції Рак М.О., в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи інтерес ОСОБА_1 до результату розгляду скарги та положення ч.2 ст.306 КПК України, де вказаний строк розгляду скарги 72 годині, слідчий суддя вважає за необхідне розглянуті скаргу по суті.
Перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до неї докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В судовому засіданні встановлено, що дізнавачем СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Рак М.О. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, заявником в якому є ОСОБА_3 батько особи, відносно якої порушена кримінальне провадження за №0000049 від 26.08.2015 року за ч.5 ст.191 КК України.

Одним з доказів в кримінальному провадженні за №0000049 від 26.08.2015 року за ч.5 ст.191 КК України є висновок судового експерту Полтавського відділення Харківського НДІСЕ Буколової В.В..

Висновок судового експерта ОСОБА_2 був спростований Висновком провідного судового експерту ЛЕТ ДРП Харківського НДІСЕ Данильченко О.Л. від 26.05.2020 року за №5109 та Висновком комісійної судово-економічної експертизи Київського НДІСЕ від 29.01.2021 року за №21995/20-71/3943/3944/21-71/3945/21-72.

Враховуючи, що експерт перед проведенням судової експертизи попереджається про кримінальну відповідальність про завідомо неправдивий висновок, то існують законні підстави для проведення досудового розслідування, за ознаками ч.1 ст.384 КК України, відносносудового експерту Полтавського відділення Харківського НДІСЕ Буколової В.В..

Висновок експерта Буколової В.В. від 31.07.2017 року за №266, в тому числі, є доказом кримінального провадження відносно ОСОБА_1 .. Більш того, це основний доказ у кримінальному провадженні за ст.191 КК України.

Відповідно, зачіпаються законні інтереси, права та свободи, охоронювані Законом, саме скаржника ОСОБА_1 ..

Згідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ОСОБА_1 подавалась заява про залучення його до провадження №0000100 від 18.08.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, як потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що кримінальне провадження №0000100 від 18.08.2020 року має ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, висновок експерта Буколової В.В. зачіпає права та законні інтереси скаржника ОСОБА_1 , він спростований наступними експертизами, в тому числі і комісійною, тому ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, що виразилась в його обвинуваченні за висновком експерта ОСОБА_2 ..
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Дослідивши постанову про відмову задоволенні клопотання від 30.06.2021 року, суд встановив, що зміст вказаної постанови не містить правового обґрунтування для відмови ОСОБА_1 в залученні до кримінального провадження як потерпілого, а зазначене: «при визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди, чого не встановлено в рамках здійснення дізнання у кримінальному провадженні» є безпідставним.
Слідчий суддя зазначає, що обов`язок правоохоронного органу встановлювати всі обставини, але залучення до кримінального провадження в якості потерпілого, може відбуватися як на початку розслідування, так і протягом всього розслідування, тому не впливає на час, коли дізнавач встановить всі обставини, а потім визнає чи не визнає особу потерпілою.
Суд вважає, що висновок щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України. Таким чином, скарга про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Оскільки ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, він подав заяву про залучення його в якості потерпілого, тобто здійснив дії, передбачені ч.2 ст.55 КПК України, але дізнавач СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції Рак М.О. відмовила у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020 року, про що виніс постанову від 30.06.2021 року, то зазначена постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.306,307,369-372,376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Рак М.О. від 30.06.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020 року задовольнити.
Постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Рак М.О. від 30.06.2021 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020 року скасувати.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Е.М.Сініцин.