ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2977/19 Номер провадження 11-кп/814/380/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000446 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Копили та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, маючий неповнолітню дитину, судимий, останній раз вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року за ч.2 ст.389, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71, ст.72 КК України на 1 рік 3 місяці 10 днів позбавлення волі; звільнений 21 січня 2019 року по відбуттю покарання,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- за ст.395 КК України на 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 3 роки 3 місяці позбавлення волі

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він у ніч на 26 квітня 2019 року, шляхом пошкодження дверних запорів, проник до приміщення перукарні СПД « ОСОБА_9 », що розташована на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 та області, звідки таємно, повторно, викрав два тримери для стрижки «Dingling RF608», машинку для стрижки «Moser» та цифровий ефірний приймач Т-2, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2979, 42 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , будучи особою, стосовно якої ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2019 року встановлено адміністративний нагляд із встановленням певних обмежень, на початку травня 2019 року самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та протягом тривалого часу перебував за межами Полтавської області.
За змістом апеляційної скарги, захисник просить скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, оскільки відсутні докази його винуватості у вчиненні крадіжки.
Вказує про наявність суперечностей в обвинувальному акті щодо належності одного з викрадених тримерів потерпілій, оскільки свідок ОСОБА_10 повідомила, що він належить саме їй.
Стверджує, що вина ОСОБА_8 спростовується показаннями свідка ОСОБА_11 .
Звертає увагу, що під час огляду місця події вилучено 5 відрізків стрічки зі слідами рук, однак дактилоскопічна експертиза проведена не була, що свідчить про неповноту судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким надана належна оцінка, а в порушенні правил адміністративного нагляду (ст.395 КК України) і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Доводи захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_8 в частині засудження його за ч.3 ст.185 КК України є непереконливими.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість обвинуваченого, зокрема, на підставі наданих у судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_9 щодо обставин, за яких вона виявила пошкодження замка, а у приміщенні перукарні відсутність приладів для стрижки та цифрового ефірного приймача Т-2. Водночас в кімнаті знаходилась футболка, схожа на ту, в якій напередодні увечері до перукарні у стані алкогольного сп`яніння приходив ОСОБА_8 .
Такі показання потерпілої підтвердила свідок ОСОБА_10 , яка також впізнала футболку обвинуваченого та пояснила, що ОСОБА_8 у себе вдома у її присутності добровільно видав тример для стрижки.
При цьому такі їх показання узгоджуються з іншими, дослідженими судом доказами, а саме з даними протоколів: огляду місця події від 26 квітня 2019 року та огляду викрадених предметів від 15 листопада 2019 року; пред`явлення речей для впізнання; висновками судово-товарознавчої експертизи та речовими доказами.
Ці докази, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання і оцінив не лише кожний з них з точки зору належності, допустимості, достовірності, а і їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, спростовують твердження захисника про недоведеність вини ОСОБА_8 у таємному викраденні речей з перукарні.
Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України.
З огляду на сукупність досліджених судом доказів, не проведення дактилоскопічної експертизи жодним чином не спростовує висновків суду про винуватість ОСОБА_8 у крадіжці чужого майна.
Доводи захисника про те, що вина ОСОБА_8 спростовується показаннями свідка ОСОБА_11 тітки обвинуваченого, є неприйнятними, оскільки вона лише повідомила, що ОСОБА_8 на її питання заперечив вчинення крадіжки.
Відповідно до ч.6 ст.97 КПК України, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.
Всупереч доводам апеляційної скарги, перебування викрадених речей у власності потерпілої ніким не заперечується та підтверджується дослідженими судом упаковками цих приладів та документами щодо їх придбання.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд належним чином урахував дані про його особу, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання та конкретні обставини справи.
Призначене покарання відповідає вимогам ст.65, ст.50, ч.1 ст.70 КК України, є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і є справедливим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4