Справа № 357/4456/21
У Х В А Л А

24 січня 2022 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , захисників - адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 розглянувши в залі суду № 2 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, слідчий суддя, -
У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 30 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні з № 0000773, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22 квітня 2021 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невідомою, на даний час, особою, матеріали щодо якої виділені у окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, користуючись темною порою доби, прибув на вулицю Центральну в селі Лосятин Білоцерківського району Київської області та незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно з потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звідки, відкрито, заволодів готівковими коштами в розмірі 18 тисяч гривень, 10 тисяч доларів США (що станом на 22.04.2021 становить 280 тисяч 576 гривень), а також ювелірними виробами - двома жіночими каблучками із жовтого золота, вартістю 7522 гривень 05 копійок, що належать потерпілим, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось:

-у заподіянні ударів руками по тілу потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок чого останній спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні грудей справа, синця на тильній поверхні лівої кисті, садна на передній поверхні правого променево-зап`ясткового суглоба;

-у заподіянні ударів по тілу потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого йому спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на волосяній частині голови лобно-тім`яної ділянки справа, синця лівої вилочної ділянки, крововиливу та садна на слизовій оболонці нижньої губи, синця та садна на грудях, синця та садна на животі, садна на лівому колінному суглобі.

В подальшому, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, спричинили майнову шкоду потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на суму 306 тисяч 98 гривень 05 копійок.

13.12.2021 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
1.Протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 24.06.2021, відповідно до якого за місцем його проживання знайдено ювелірний виріб золоту обручку, належну потерпілій ОСОБА_10 ;

2.Протоколом пред`явлення речі для впізнання від 26.06.2021, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала як належну їй каблучку вилучену під час обшуку 24.06.2021 за місцем проживання ОСОБА_7 ;

3.Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2021, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 від 19.05.2021, відповідно до яких встановлено факт перебування ОСОБА_7 неподалік місця вчинення злочину;

4.Протоколом тимчасового доступу до речей та документів які перебувають у володінні ТОВ «лайфселл» від 10.06.2021 року, відповідно до якого отримано інформацію щодо перебування абонентів мобільного зв`язку в зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину;

5.Протоколом тимчасового доступу до речей та документів які перебувають у володінні ТОВ «лайфселл» від 10.06.2021 року, відповідно до якого отримано інформацію щодо мобільних номерів телефонів використовуваних ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 ;

6.Довідкою УОТЗ ГУНП в Київській області від 23.06.2021 року, щодо опрацювання інформації операторів рухомого мобільного зв`язку з приводу перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину, їх з`єднань між собою.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердичів Житомирської області, громадянин України, не працюючий, одружений, не судимий, зареєстрованийза адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На даний момент ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`являється, змінив місце свого проживання, яке не повідомляє, уникає від явки до слідчого та переховується від органу досудового розслідування, будь-яких контактів із родичами не підтримує,на зв`язок із правоохоронними органами не виходить місце його перебування не відоме та не встановлене.

24.12.2021 на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупинено про що слідчим за погодженням із прокурором процесуальним керівником винесено постанову та оголошено підозрюваного ОСОБА_7 в розшук. Після зупинення досудового розслідування проводилися слідчі дії спрямовані лише на встановлення місцезнаходження підозрюваного, в ході яких встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не виявилося можливим.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, які він вчиняв за попередньою змовою групою осіб, не має постійного джерела прибутку та стійких соціальних зав`язків, власного майна, на даний час переховується, посередньо характеризується за місцем реєстрації, середнього віку, без суттєвих вад здоров`я, а також той факт, що підозрюваний неодноразово ухилявся від явки до слідчого, в тому числі і для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, та відсутній за місцем свого проживання, існують об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, затягування строки досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, а також зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, є ряд обставин, які дають підстави слідчому вважати, що в даному випадку наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:
Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 офіційно непрацевлаштований, не має постійного джерела доходу, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років позбавлення волі, відсутні міцні соціальні зв`язки, переховується від органу досудового розслідування, змінив місце свого проживання, та не повідомляє місце свого перебування, що свідчить про мету уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
Ризик незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 знає місце проживання потерпілих щодо яких вчиняв протиправні дії,на яких може вчиняти тиск з метою зміни показів та уникнення відповідальності за вчинений злочин, адже злочин вчинений із застосуванням насильства над потерпілими.

Ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності в складі групи осіб, переховується від органу досудового розслідування,що створює передумови для вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, який він вчиняв за попередньою змовою групою осіб, не має постійного джерела прибутку та стійких соціальних зав`язків, власного майна, на даний час переховується, посередньо характеризується за місцем реєстрації, середнього віку, без суттєвих вад здоров`я, а також той факт, що підозрюваний неодноразово ухилявся від явки до слідчого, в тому числі і для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, та відсутній за місцем свого проживання, слідчий вважає, що існують об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, затягувати строки досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий вважає, що є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Досягнення мети застосування запобіжного заходу, як інструменту для забезпечення виконання засудженим покладених на нього процесуальних обов`язків, усунення існуючих ризиків та створення умов для швидкого, повного здійснення судового розгляду є неможливим у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .
Слідчий вважає, що ризики, які обґрунтовано у даному клопотанні реальні, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобіганю вище зазначених ризиків, доцільно обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які підтримали клопотання та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання, оскільки останнє є необґрунтованим та не належним чином не мотивованим, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
У відповідності до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.
У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»). Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).
Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Прокурором надані докази того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.186 КК України.
При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 5 КПК України, на які вказує слідчий, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, є наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.
Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Достатність доказів на доведення вказаного ризику стороною обвинувачення вбачається з дослідженого в судовому засіданні оптичного носія із відео записами відносно ОСОБА_7 , згідно якого останній був відсутній за місцем проживання та особа, яка не була ідентифікована та розмовляла через двері, повідомила, що захисник заборонив отримувати судові повістки. У зв`язку з чим, підозрюваний був оголошений у розшук, у цьому конкретному випадку що є підставою, на переконання слідчого судді доказів того, що ОСОБА_7 було відомо про наявність щодо нього кримінального провадження, при цьому будучи обізнаним ОСОБА_7 не проживав за адресою місця своєї реєстрації, не отримував виклики та повідомлення за цією адресою.
На сьогодні, стороною обвинувачення доведено існування мотивів у ОСОБА_7 для переховування, а також не надано доказів на спростування його не обізнаності щодо проведення процесуальних дій щодо нього та від участі в яких він ухилявся, чи ухиляється нині.
Також слідчому судді не надано докази того, що ОСОБА_7 незаконно впливатиме на потерпілих та свідків, оскільки стороною обвинувачення не зазначено, які у ОСОБА_7 можуть існувати мотиви для вчинення саме таких дій, чи має він можливість вчинити такі дії, зокрема, чи володіє він відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчиняв він раніше подібні дії, враховуючи той факт, що підозрюваний не заперечує проти пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення та не має бажання спілкуватися з потерпілими та свідками.
У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Злочин, який йому інкримінований в дійсності не вчиняв. Свою винуватість у його вчинені не визнає. Від органів досудового розслідування не ухилявся. Заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Твердження захисників про те, що ОСОБА_7 не переховується від органів досудового розслідування і суду, спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що є достатні підстави на даному етапі вважати висунуту ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.
Слідчий суддя погоджується із наявністю ризиків негативної поведінки ОСОБА_7 у вигляді переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки за наданими відомостями у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він неодружений, не має постійного, зареєстрованого місця проживання на території Київської області.
Зазначені обставини, поряд з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, очікуваним покаранням у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, підтверджує наявність зазначених ризиків.
Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним, і може призвести до переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, залежно від стадії кримінального процесу.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, що свідчить про існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 183 КПК України та недоцільність застосування більш м`яких запобіжних заходів, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує вимоги ст. 184 КПК України, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_7 , вчинений із застосуванням насильства щодо особи.
Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, тобто до 24 лютого 2022 року включно, утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Строк рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з 24 січня 2022 року.
Вважати, що термін дії ухвали - до 24 лютого 2022 року.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28 січня 2022 року.
Слідчий суддяОСОБА_1