Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1768/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 187 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000316 за апеляційною скаргою прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 21 травня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз 24.04.2019 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років та 10 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки та 6 місяців,-

обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду від 24.04.2019 року і визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Вважає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом не враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, наявність рецидиву злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку. Звертає увагу, що ОСОБА_7 збитків потерпілій не відшкодував та на дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 21 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду від 24.04.2019 року і визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з 02.09.2019 року по 03.11.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 02 вересня 2019 року близько 12 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , який знаходився неподалік домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на розбійний напад, поєднаний з проникненням на огороджену територію вказаного домоволодіння, з метою заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_10 .
У вказаний день, час та місці ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, за допомогою сили рук та ніг переліз через дерев`яний паркан, тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, та в послідуючому вчинив розбійний напад на ОСОБА_10 , під час якого, погрожуючи вбивством потерпілій, ОСОБА_7 обома руками штовхнув ОСОБА_10 , яка сиділа на вказаній лавці, від чого остання впала на землю. Після цього, ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_10 , наніс їй кулаками обох рук два удари по голові і один удар по тілу потерпілої та пред`явив вимогу про передачу йому наявних у неї грошових коштів. На дану вимогу ОСОБА_10 відмовила ОСОБА_7 , на що останній, забравши у ОСОБА_10 дерев`яну палицю, яку вона використовує для ходьби, наніс останньою потерпілій два удари по правому передпліччю та один удар по тілу потерпілої, після чого руками з кишені кофти ОСОБА_10 викрав грошові кошти в сумі 2310 грн. 00 коп., які переклав у кишеню своїх штанів. Після цього залишив місце вчинення злочину.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді рваної рани правого передпліччя, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, фізичний біль, а також заподіяв останній матеріального збитку на загальну суму 2310 грн. 00 коп.
Потерпіла ОСОБА_10 згідно актового запису про смерть №625 від 05.05.2021 року померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, з проникненням у сховище (розбої), відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 187 КК України кваліфіковані правильно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, які були перевірені судом першої інстанції та яким була надана належна оцінка відповідно до ст.94 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер, ступінь суспільної небезпечності та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема, судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 04.12.2017 року з діагнозом: хронічний алкоголізм, раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд врахував: рецидив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, місцевий суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом даних про особу обвинуваченого, тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, наявність рецидиву злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини судом повністю враховані.

Зазначення апелянтом про те, що ОСОБА_7 не відшкодував потерпілій збитків, на думку апеляційного суду, не може слугувати безумовною підставою для призначення останньому більш суворого покарання. Крім того, цивільного позову в даному кримінальному провадженні не заявлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не можна вважати явно несправедливим.

Судом першої інстанції вірно застосовано положення ст. 71 КК України та до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.04.2019 року.

Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 187 КК України в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не можна визнати таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: