ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3513/21 Номер провадження 11-сс/814/674/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у письмовому провадженні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 липня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, у порядку ст. 303 КПК України, повернуто заявнику.

Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що наведена скарга не підлягає розгляду Октябрським районним судом м. Полтава, так як місцерозташування слідчого підрозділу органу досудового розслідування та посадової особи, постанову якої оскаржує ОСОБА_5 , не відноситься до територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтава.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 липня 2021 року, так як слідчим суддею при постановленні наведеного судового рішення не враховано те, що у додатках до скарги ОСОБА_5 було долучено копії листів, надісланих старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, у яких адресою місцезнаходження Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава зазначено: вул. Соборності, 37 м. Полтава, інших адрес цього слідчого відділу, які б вказували на його розташування для визначення територіальної юрисдикції у вказаних документах не зазначено.

Крім того, скаржник зазначає, що окрім визначених ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» інших структурних підрозділів Державного бюро розслідувань, у тому числі й з дислокацією у м. Дніпро, зазначеним законом не передбачено.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явились та заявили клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 406 КПК Українисуд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимогст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370КПК України судоверішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цьогоКодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями п.2 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Із системного аналізу положень КПК України (ч.6 ст.9, ч. 7 ст. 100,ч. 2 ст. 132,ч. 1 ст. 184,ч. 1 ст. 192,ч. 2 ст. 199,ч. 1 ст. 201,ч. 3 ст. 244,ч. 10 ст. 290 КПК), видається, що за обставин даної справи, скарга на рішення слідчого на досудовому провадженні повинна розглядатись слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, рішення якого оскаржується.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що 28 травня 2021 року слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_6 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2021 року за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України (а.с. 9-10).
Не погоджуючись із таким процесуальним рішенням, 05 липня 2021 року ОСОБА_5 у порядку ст.303 КПК України подав до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава скаргу на згадану постанову слідчого від 28 травня 2021 року, не врахувавши підсудності поданої ним скарги.

Приписами ст.38 КПК України встановлено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють:

1) слідчі підрозділи:

а) органів Національної поліції;

б) органів безпеки;

в)органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства;

г) органів Державного бюро розслідувань;

2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, органом досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а саме слідчий підрозділ, визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про Державне бюро розслідувань", систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Як вбачається з повідомлення в.о. директора Державного бюро розслідувань на адресу голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду з відповідними додатками №153/0/157-21, з 01 березня 2021 року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України.

Вказане повідомлення не є нормативно-правовим актом, однак містить офіційну інформацію щодо діяльності вказаних підрозділів ДБР, яка здійснюється на підставі ЗУ «Про Державне буро розслідувань» та КПК України із врахуванням правил підсудності, встановлених кримінальним процесуальним кодексом, а тому доводи апелянта щодо незаконності вказаного листа є неспроможними.

Так, Третій слідчий відділ (із дислокацією у м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, слідчим якого 28 травня 2021 року винесено оскаржувану постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у межах територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ, а не Октябрського районного суду м.Полтава.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 у порушення наведених вимог закону, подав скаргу на постанову слідчого Третього слідчого відділу (із дислокацією у м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава про відмову у визнанні потерпілим від 28 травня 2021 року, до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава, то, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність повернення скарги ОСОБА_5 відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України, як такої, що не підлягає розгляду слідчим суддею цього суду.
При цьому, як вбачається з матеріалів скарги, поданої у порядку ст.303 КПК України, апелянтом було правильно ідентифіковано слідчий підрозділ, рішення посадової особи, якої він оскаржує, однак помилково визначено підсудність скарги.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У свою чергу, колегія суддів зауважує, що ч.7 ст. 304 КПК України регламентовано, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Таким чином, у випадку подачі скарги із пропуском процесуального строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, ОСОБА_5 не позбавлений можливості порушувати питання про його поновлення із наведенням поважності причин, що унеможливили своєчасне звернення зі скаргою.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 липня 2021 року, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, у порядку ст. 303 КПК України, повернуто заявнику без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4