УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту земельних ділянок, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у кримінальному провадженні №0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту земельної ділянки, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у кримінальному провадженні №0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у справі № 761/9877/18 (провадження №1-кс/761/6830/2018) накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку, загальною площею 3, 5268 га з кадастровим номером :01:010:0002 та на земельну ділянку площею 3,0455 га з кадастровим номером :01:009:0043 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, які перебувають у користуванні СВК «Розаліївський» на підставі договорів оренди.

На думку заявника, у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба. Крім того, у клопотанні зазначено, що заявник є спадкоємцем даного майна за заповітом, а арешт на таке майно перешкоджає у отриманні свідоцтва про право на спадщину.

Також, заявник посилався на те, що 20.09.2019 старшим слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт, на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину та із закінченням строку досудового розслідування.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином, однак подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якому зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Слідчий СУ ГУ НП в Київській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання з розгляду клопотання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для зебезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом Порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000194, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №761/9877/18 (провадження № 1-кс/761/6830/2018) накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку, загальною площею 3, 5268 га з кадастровим номером :01:010:0002 та на земельну ділянку площею 3,0455 га з кадастровим номером :01:009:0043 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка перебувають у користуванні СВК «Розаліївський» на підставі договорів оренди.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є предметом злочинного посягання, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, 20.09.2019 постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000194, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, було закрито на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину та із закінченням строку досудового розслідування.

Водночас, при закритті кримінального провадження питання про скасування арешту майна зазначеною постановою вирішено не було.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт, закрито, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у справі № 761/9877/18 (провадження № 1-кс/761/6830/2018) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання заявника задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту земельних ділянок, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у кримінальному провадженні №0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у справі № 761/9877/18 (провадження № 1-кс/761/6830/2018) на земельну ділянку, загальною площею 3, 5268 га з кадастровим номером :01:010:0002 та на земельну ділянку площею 3,0455 га з кадастровим номером :01:009:0043 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1