Справа № 132/2495/21
Провадження №1-кп/132/311/21
Вирок
Іменем України
09.11.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 05.01.2021р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, неодруженого, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 в останню декаду вересня 2020 року, у вечірній час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не було встановлено), передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, діючи із прямим умислом, взявши заздалегідь заготовлений предмет за місцем проживання, а саме металевий лом, вирішив вчинити крадіжку із приміщення непрацюючої трансформаторної підстанції, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_9 в останню декаду вересня 2020 року, у вечірній час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не було встановлено), підійшов до зачинених на навісний замок дверей трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, діючи із прямим умислом за допомогою заздалегідь заготовленого металевого лома, зірвав навісний замок та проник всередину приміщення, з якого здійснив крадіжку восьми рубильників РПС-100, вартість однієї одиниці якого згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/1388-ТВ від 05.02.2021р. становить 511грн.09коп., на загальну суму 4088грн.72коп.; восьми рубильників РПС-250, вартість однієї одиниці якого згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/1388-ТВ від 05.02.2021р. становить 777грн.57коп., на загальну суму 6220грн.56коп.; двох автоматичних вимикачів АВМ-15 С 1500 А, вартість однієї одиниці якого згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/1392-ТВ від 03.02.2021р. становить 13416грн.00коп., на загальну суму 26832грн.00коп.; сорока восьми метрів шини алюмінієвої АДЗ1Т 6х80, вартість одного метру якої згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/1393-ТВ від 03.02.2021р. становить 163грн.85коп., на загальну суму 7864грн.80коп.; тридцяти двох метрів шини алюмінієвої АДЗ1Т 5х50, вартість одного метру якої згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/1393-ТВ від 03.02.2021р. становить 87грн.00коп., на загальну суму 2784грн.00коп.; двадцяти восьми метрів шини алюмінієвої АДЗ1Т 4х30, вартість одного метру якої згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/1393-ТВ від 03.02.2021р. становить 53грн.43коп., на загальну суму 1496грн.04коп.; двадцяти двох метрів кабелю ААШВ 3х95, вартість одного метру якого згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/1389-ТВ від 02.02.2021р. становить 129грн.23коп., на загальну суму 2843грн.06коп. Після чого ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 52129грн.18коп.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно у вересні 2020 року у вечірню пору доби (точної дати та часу не пам`ятає), за допомогою металевого лому, зірвав навісний замок з непрацюючої трансформаторної підстанції, проник всередину даного приміщення, з якого викрав рубильники, автоматичні вимикачі, алюмінієві шини та кабель, якими розпорядився на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат ОСОБА_10 просила задовольнити поданий цивільній позов, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, раніше не судимий, неодружений, працевлаштований, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Речові докази згідно матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування не вилучались.

Заходи забезпечення кримінального провадження, як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи відносно ОСОБА_9 не застосовувались.

Відповідно до частини 4 статті 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно частини 2 статті 124 КПК України та роз`яснень пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку від 02.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1389-ТВ у розмірі 817грн.25коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1390-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1391-ТВ у розмірі 817грн.25коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1392-ТВ у розмірі 817грн.25коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1393-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1394-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; висновку від 05.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1388-ТВ у розмірі 817грн.25коп., а всього на загальну суму 5230грн.40коп., підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Відповідно до статті 55 Конституції України та положень статей 4, 13, 19, 79, 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За пунктом 3 частини 1 статті 91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

У пункті 7 частини 1 статті 368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Як передбачено у частині 1 статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, згідно із статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом положень статей 127, 128 КПК України, статті 22 ЦК України, сума відшкодування за цивільним позовом у кримінальному провадженні не обов`язково має збігатися з розміром завданої злочином шкоди, вказаним в обвинуваченні, яке суд визнав доведеним. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода як обставина, що впливає на його кваліфікацію та вирішення інших питань, пов`язаних із притягненням особи до кримінальної відповідальності, та відшкодування збитків як спосіб захисту порушеного цивільного права і компенсаційний механізм мають неоднакову юридичну природу, відрізняються за критеріями визначення і правовими наслідками.

Зокрема, розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч.5 ст.128 КПК України і не охоплюється межами обвинувачення, яке висувається прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і обов`язок доказування якого покладається на державного обвинувача.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_5 у справі заявлено цивільний позов, в якому заявниця посилаючись на заподіяння злочином шкоди просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь матеріальну шкоду на суму 52129грн.18коп.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні цивільний позов визнав в повному обсязі, та не заперечував проти його задоволення.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Завдана злочином матеріальна шкода підтверджена документально, а тому виходячи із позиції ОСОБА_9 , який визнав позов в повному обсязі, за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 09 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку від 02.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1389-ТВ у розмірі 817грн.25коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1390-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1391-ТВ у розмірі 817грн.25коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1392-ТВ у розмірі 817грн.25коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1393-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; висновку від 03.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1394-ТВ у розмірі 653грн.80коп.; висновку від 05.02.2021р. № СЕ-19/102-21/1388-ТВ у розмірі 817грн.25коп., а всього на загальну суму 5230грн.40коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 52129грн.18коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя