Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1796/2021 Справа № 641/7561/21
УХВАЛА
20 жовтня 2021 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
06.10.2021 року до суду надійшла вказана скарга
У судове засідання заявник не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, скаргу підтримала.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань до суду не подано.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність останнього не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.
Обґрунтовуючи своє рішення, дізнавач послалась на те, що в результаті проведених заходів встановити, опитати свідків та очевидців не виявилось можливим, встановити осіб, причетних до даного правопорушення також не надалось можливим, що перешкоджає пред`явленню підозри та направленню кримінального провадження до суду, а також на наявність цивільно-правових відносин.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ч.5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що для прийняття рішення дізнавач повинен був дослідити зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Між тим, в постанові не зазначено, які слідчі заходи були здійснені дізнавачем для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, які докази були ним досліджені в ході досудового розслідування, на підставі яких він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження.
Таким чином, дізнавачем не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Цими діями дізнавач порушив ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 16.09.2021 року про закриття кримінального провадження, постанова дізнавача підлягає скасуванню з поверненням матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 7, 22, 214, 218, 303-309, 376 КПК України,
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 16.09.2021 року про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали проголошено 25.10.2021 року.

Слідчий суддя- ОСОБА_1