Провадження №11-кп/801/394/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2022 року, якою продовжено строк дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою цього суду від 24 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Мотивуючи прийняте рішення, суд врахував тяжкість злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_7 , його особу, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходу та те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу в частині продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби. Свої вимоги мотивує тим, що судом не взято до уваги відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , а саме перебування у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивна характеристика за місцем проживання та те, що він неофіційно працює.
Захисник ОСОБА_6 не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги без участі її підзахисного, а прокурор не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги з його участю, при цьому був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотань про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

У відповідності до вимог ст.177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом встановлено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та виправдовують продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, не працює, не має стабільного джерела доходу.
Таким чином, ОСОБА_7 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини, зможе переховуватись від суду задля уникнення покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи його кримінальну спрямованість.
Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4