Справа № 204/1490/22
Провадження № 1-кс/204/356/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українки, громадянина України, не одруженої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила умисний злочин проти життя та здоров`я особи. Так, 01.01.2022 року у невстановлений в ході проведення досудового розслідування ранковий час, але не пізніше 10.00 години, ОСОБА_5 перебувала за місцем свого мешкання в приміщенні будинку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де разом з раніше їй знайомим потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є її цивільним чоловіком, вживали спиртні напої. В ході сумісного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 , 01.01.2022 року у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, але не пізніше 10.00 години, у приміщенні будинку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на противоправне позбавлення життя ОСОБА_7 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у зазначеному місці та у зазначений час, взяла для використання у якості знаряддя злочину невстановлений досудовим розслідуванням предмет колюче-ріжучої дії, та в подальшому керуючись прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілому, знаходячись у приміщенні будинку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , утримуючи невстановлений досудовим розслідуванням предмет колюче-ріжучої дії, нанесла потерпілому ОСОБА_7 не менше одного удару в область грудної клітини праворуч. Після цього потерпілий ОСОБА_7 отримавши тілесні ушкодження, впав на підлогу в кухні розташованій в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де настала смерть потерпілого. Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуються за ч.1 ст. 115 КК України. За вказаним фактом 01.01.2022 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 01.01.2022 року; протоколом огляду трупа від 01.01.2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.01.2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть № 9 від 02.01.2022 року; висновком експерта № 9 від 31.01.2022 року; висновком експерта № 9/1-Е від 02.02.2022 року; висновком експерта № 10 від 19.01.2022 року; висновком експерта № 10/2 від 20.01.2022 року; висновком експерта № 35/1 від 28.01.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.115 КК України. Підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років. 01.01.2022 року о 19.34 годині (дата та час фактичного затримання - 01.01.2022 року 15.00 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ч.115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01.01.2022 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.01.2022 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28.02.2022 року. Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 закінчується 01 березня 2022 року, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не виявляється можливим, оскільки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновки призначених експертиз (судово-медичних експертиз по дослідженню вилучених в ході проведення оглядів речових доказів (призначені 10.01.2022 року та 01.02.2022 року), амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_5 (призначена 03.02.2022 року); з урахуванням отриманих в ході досудового розслідування доказів, змінити раніше повідомлену підозру ОСОБА_5 ; допитати підозрювану ОСОБА_5 ; провести відкриття матеріалів кримінального провадження сторонами; прийняти законне та обґрунтоване рішення по закінченню досудового розслідування у кримінальному провадженні. Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не виявилося можливим у зв`язку з складністю кримінального провадження, значною кількістю призначених експертиз та тривалістю їх проведення. Без висновків зазначених експертиз неможливо прийняти законне та обґрунтоване рішення по закінченню досудового розслідування у кримінальному провадженні. 23.02.2022 року керівником Західної окружної прокуратури міста Дніпра строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 продовжено до трьох місяців. Згідно положень п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, необхідність проведення вищезазначених слідчих дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 . Слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обрано у зв`язку з тим, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: були підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки остання офіційно не працевлаштована, постійного законного джерела доходів не має, на утримані нікого не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; були підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідками у зазначеному кримінальному провадженні є сусіди підозрюваної, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди та підозрювана та свідки раніше знайомі між собою; були всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана не має міцних соціальних зв`язків та родини, у зв`язку з чим остання може змінювати місце мешкання з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин. Згідно положень п.1 ч.3 ст.199 КПК України, обставинами, які свідчать що заявлені ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 є наступні фактичні дані, отримані під час досудового розслідування: під час досудового розслідування не спростовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді виключного позбавлення волі на строк від п`яти років, підозрювана ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, постійного законного джерела прибутку не має, на утримані нікого не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що підозрювана, усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні є сусідами підозрюваної, тому продовжує існувати обґрунтований ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків кримінального правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди, тощо. Беручи до уваги те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 , не може бути змінений з вищевказаних підстав, тому слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування з підстав викладених у клопотанні, зазначивши що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Захисник підозрюваної просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

1 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлена про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 січня 2022 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28 лютого 2022 року.

Постановою керівника Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_12 від 23 лютого 2022 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 продовжено до 1 квітня 2022 року.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, щодо ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його відсутність, оскільки слідчим жодних доказів наявності намірів та можливості ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суду не було надано.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує утримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи наявність ризиків, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваній строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 1 квітня 2022 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування до 1 квітня 2022 року.

Ухвалу направити до СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1