ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2049/21

20 жовтня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 19.05.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домантове, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)27.11.2015 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2)18.07.2016 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання у вигляді 4 місяців позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2015, та остаточно призначено до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3)11.10.2018 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 71 КК України частково приєднано покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2016, та остаточно призначено до відбування 5 років позбавлення волі;

4)23.06.2020 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. Штраф не сплачено;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 18 травня 2021 року близько 09.00 год., знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, повторно, таємно, скориставшись відсутністю власника, шляхом відкриття дверей, проник до будинку за вказаною адресою, що належить потерпілій ОСОБА_6 , звідки здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 500 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Він же, 18 травня 2021 року близько 09.00 год., знаходячись в будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та належить потерпілій ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на особисте незаконне збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав у потерпілої ОСОБА_6 платіжну (банківську) картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», яка належить останній.

Він же, повторно, 18 травня 2021 року у період часу з 14.00 до 16.30 год., перебуваючи за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 96, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, використовуючи раніше викрадену платіжну (банківську) картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк» та пін код до неї, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , шляхом зняття готівки через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 96, викрав грошові кошти у сумі 4800 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

29.06.2021 між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинені кримінальні правопорушення: за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2020 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. виконувати окремо.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Від потерпілої ОСОБА_6 в матеріалах справи є заява, в якій остання не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_8 .

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_8 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за: ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло; ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення за частинами 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться: до кримінального проступку, нетяжкого та тяжкого злочину.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 29.06.2021 укладену між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді двох років шести місяців обмеження волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2020 відносно ОСОБА_4 у відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.10.2021. Взяти ОСОБА_4 під варту із зали суду негайно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази по справі: платіжна (банківська) картка № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приватбанк», яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити за належністю; квитанція №671 від 18.05.2021, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1