Номер провадження по справі 1-кп/387/15/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, тимчасово проживає АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта повна загальна середня, не працююча, не одружена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2017 та вироком Кропивницького апеляційного суду від 29.07.2021 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вирок суду не набрав законної сили ; 12.03.2018 вироком Балаклейського районного суду Харківської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, згідно постанови Балаклейського районного суду Харківської області від 17.07.2018 штраф було змінено на покарання у виді громадських робіт строком 50 годин,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
ОСОБА_3 вчинила викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із погрозою застосування насильства, вчиненого повторно, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст.186 КК України за таких обставин.
ОСОБА_3 , 13.02.2018 близько 13 години проходила по вулиці Перемоги в місті Помічній Добровеличківського району Кіровоградської області, де біля магазину «Укроп», який розташований по вулиці Перемоги, 104 в м. Помічній, Добровеличківського району Кіровоградської області, зустріла малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка поверталась зі школи до власного володіння. У цей час в ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна у малолітньої ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 підійшла до малолітньої ОСОБА_7 та шляхом словесних погроз в бік останньої, почала вимагати, щоб та віддала свій мобільний телефон. ОСОБА_7 відповіла, що мобільного телефону вона не віддасть та не зупиняючись продовжувала рух по вул. Перемоги в напрямку свого помешкання, яке розташоване по АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , переслідуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, наздогнала малолітню ОСОБА_7 , біля будинку АДРЕСА_3 та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом погрози застосування насильства, яка полягала у залякуванні потерпілої негайним застосуванням до неї фізичного насильства, користуючись фізичною перевагою відносно потерпілої, зняла з вух малолітньої ОСОБА_7 та відкрито повторно заволоділа двома золотими сережками 585 проби, загальною вагою 1,2 г., вартістю 787 гривень 73 копійки.
ОСОБА_7 перелякавшись, що якщо вона буде протидіяти ОСОБА_3 або не виконає її вимог, ця погроза буде реалізована, не чинила опору протиправним діям ОСОБА_3 .
З відкрито викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним власний розсуд, внаслідок чого спричинила малолітній потерпілій ОСОБА_7 , майнової шкоди на вище вказану суму.
Законний представник малолітньої потерпілої та потерпіла в судове засідання не з`явилися надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, в судовому засіданні надала показання, що приблизно восени 2018 року вона підійшла до малолітньої дівчинки та попросила зателефонувати. Пам`ятає що дівчинка не надавала згоду та не давала їй телефон. В подальшому проти волі дитини забрала телефон та зняла з вух її золоті сережки, які в подальшому здала в ломбарт та отримала 700 гривень. Що конкретно говорила дівчинці не пам`ятає, так як тоді вона була під впливом "трави", яку курила. Свою вину визнає повністю, у вчиненому розкаюється та усвідомлює, що вчинила неправильно, але нічого повернути назад не може.
В судовому засіданні прокурор та обвинувачена просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів. Захисник в судовому засіданні також не заявляла клопотання про необхідність повного судового розгляду та жодних заперечень суду не надавала однак просила врахувати усі пом`якшуючі обставини щодо її підзахисної.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченої, а також досудову доповідь органу пробації, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про наявність складу злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а вина ОСОБА_3 у викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із погрозою застосування насильства, вчиненому повторно доведена повністю. Її дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до класифікації тяжких, по місцю проживання характеризується негативно схильна вчиняти насильницькі дії, молодий вік, не одружена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судима, на утриманні малолітня дитина донька ОСОБА_8 2021 року народження. Крім того суд враховує і відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченої, а саме ОСОБА_3 раніше судима, наявна висока ймовірність вчинення повторного правопорушення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий. Ймовірність виправлення обвинуваченої без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції неможливо.
Відповідно до норм кримінального процесуального права України засудженою особою вважається та особа вирок стосовно якої набрав законної сили.
Суд зазначає, що вироком Кропивницького апеляційного суду від 29.07.2021 № провадження 11-кп/4809/3/21 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, таким чином вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2017 набув законної сили після вступу в закону силу вироку Кропивницького апеляційного суду, а саме 29.07.2021.
Так як обвинувачена ОСОБА_3 вчинила новий злочин по даному кримінальному провадженню після вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2017, який вироком апеляційного суду від 29.07.2021 було частково скасовано, то остаточне покарання призначається їй на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків. При призначенні покарання за сукупністю вироків, суд керується правилом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Обставини що пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття, наявність дитини-немовля.
Обставини, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
З огляду на зазначене, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити найменший строк покарання за ч.2 ст.186 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе за умов ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.2 ст.186 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 1ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2021 та вироком Кропивницького апеляційного суду від 29.07.2021 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.
До набрання вироком законної сили, продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Зарахувати час тримання під вартою ОСОБА_9 з часу затримання, а саме з 20 години 45 хвилин 19.05.2021 по 14 год 05 хв. 20.05.2021, а також з 20 години 45 хвилин 19 травня 2021 року до часу набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1