У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0000409 від 18.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що 17.11.2021 року до чергової частини ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення працівника СРПП, про те, що під час патрулювання за адресою с. Соломоново було зупинено транспортний засіб марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , де під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було виявлено ознаки підробки.

18.11.2021 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

17.11.2021 року, о 15 год. 40 хв., під час огляду місця події за адресою с. Соломоново, Ужгородського району, старший дізнавач СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 виявив та вилучив транспортний засіб марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 , який в ході огляду було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , однак на момент огляду місця події за кермом перебував громадянин Індії ОСОБА_6 .

Прокурор зазначає, що 18.11.2021 року, постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено та доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовими доказами.

Враховуючи викладене, а також те, що транспортний засіб марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовим доказом та є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що потрібно також врахувати, що без наявності вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до останнього не видається можливим проведення експертного дослідження, а саме: технічної експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та трасологічної експертизи, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони використання та розпоряджання даним транспортним засобом.

У судове засіданні прокурор не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримує повністю.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак прокурор надав суду заяву, згідно якої вказав, що належним чином повідомив власника майна про розгляд даного клопотання.

Дослідивши матеріали внесеного прокурором клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як слідує з внесеного прокурором клопотання, відділом поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Встановлено, що 17.11.2021 року, о 15 год. 40 хв., під час огляду місця події за адресою с. Соломоново, Ужгородського району, старший дізнавач СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 виявив та вилучив транспортний засіб марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 , який в ході огляду було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , однак на момент огляду місця події за кермом перебував громадянин Індії ОСОБА_6 .

В подальшому 18.11.2021 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовими доказами.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході проведення огляду місця події від 17.11.2021 року, транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000409 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилучених речей як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом марки «Аudi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, під час огляду місця події від 17.11.2021 р., а саме на: автомобіль марки Audi» моделі «А6» номерний знак НОМЕР_1 , із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, під час огляду місця події від 17.11.2021 р, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1