Справа № 369/5568/15-к
Провадження №1-кп/369/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретарки ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
за участю захисника ОСОБА_6 ,
провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.
На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 про скасування арешту майна.
Прокурор не заперечував щодо задоволення даного клопотання.
Захисник та обвинувачений підтримали клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши клопотання, приходить до наступного.
ОСОБА_9 , 23.01.2021 року придбала на підставі Договору купівлі - продажу земельної ділянки, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, кадастровий номер: :01:023:0056.
Того ж дня, а саме 23.01.2021 року Заявник придбала на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 житловий будинок загальною площею 540,0 кв.м, житловою площею 180, 6 кв.м.
Згідно договорів купівлі-продажу, власником та продавцем об`єктів нерухомості є ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
29.01.2021 року, Заявниця звернулась до ЦНАП з проханням зареєструвати її та її неповнолітню дитину у вказаному будинку, однак отримала відмову у реєстрації на підставі того, що на земельну ділянку накладено арешт, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон від 16.02.2010 року на підставі ОСОБА_12 №01-14701 від 12.02.2010 року Голосіївське РУ ГУ МВС України в м. Києві, ст. слідчий ОСОБА_13 та на житловий будинок накладено арешт, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон від 16.02.2010 року на підставі ОСОБА_12 №01-14701 від 12.02.2010 року Голосіївське РУ ГУ МВС України в м. Києві, ст. слідчий ОСОБА_13 .. Крім того, на домоволодіння накладено арешт, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон від 19.07.2010 року на підставі ОСОБА_12 №01-14701 від 09.07.2010 року СУ ГУМВС України в м. Києві, ст. слідчий ОСОБА_14 ..
Вказана інформація підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 242537601 від 01.02.2021 року.
Після з`ясування обставин накладення арешту на майно, що належало ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках кримінального провадження №01-14701 2010 року, стало зрозумілим, що Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2013 року у справі №1-302/11, провадження №1/761/67/2013, було визнано винним ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.З ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч.І. ст. 309 КК України, ч.І ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року), ч. З ст. 358 КК України (в редакції Закону від 11 червня 2009 року) та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна.
У той же час, зазначеним вироком суду питання щодо скасування арешту майна, яке арештоване в рамках кримінальної справи, однак не належить ОСОБА_7 , а було особистою приватною власністю його колишньої дружини, накладеного постановою ст. слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 від 12.02.2010 року на житловий будинок та земельну ділянку та постановою ст. слідчого ОСОБА_14 СУ ГУМВС України в м. Києві від 09.07.2010 року на домоволодіння, не вирішено, тобто на теперішній час Заявник позбавлена можливості володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй на праві власності майном.
При цьому, при дослідженні матеріалів кримінального провадження, було з`ясовано, що Ухвалою Шевченківського районного суду в рамках кримінальної справи № 1-302/11 від 06.03.2013 року, було виділено матеріали у відношенні ОСОБА_7 .
У зазначених договорах купівлі - продажу земельної ділянки від 23.01.2021 року, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та житлового будинку від 23.01.2021 року, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 у п. 8 вказано, що: «зміст заяви Продавця ОСОБА_11 , про те, що вона на момент набуття права власності в зареєстрованому шлюбі та в фактичних сімейних стосунках не перебувала та житловий будинок (земельна ділянка), який є предметом цього договору, є її особистою приватною власністю та не є об`єктом спільної сумісної власності до Покупця нотаріусом доведено». Тобто, Житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були придбані ОСОБА_11 12 грудня 2008 року через чотири роки після розірвання шлюбу у 2004 році та є її особистою власністю, про що й йдеться в Договорах купівлі продажу, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису від 22.01.2021 року (копія додається) та вже через 6 років після розірвання шлюбу у 2010 році на майно, яке не належало ОСОБА_7 як особисте або майно, що є спільною сумісною власністю, було накладено арешт в рамках кримінальної справи, що свідчить про безпідставне утримання майна особи під арештом.
У зв`язку з наведеним, заявник просить вказаний захід забезпечення у вигляді арешту на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон від 16.02.2010 року на підставі ОСОБА_12 №01-14701 від 12.02.2010 року Голосіївське РУ ГУ МВС України в м. Києві, ст. слідчий ОСОБА_13 та ОСОБА_12 №01-14701 від 09.07.2010 року СУ ГУМВС України в м. Києві, ст. слідчий ОСОБА_14 , скасувати у силу ст. 8 Конституції України, якою в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Суд вважає, що прокурором, на даній стадії судового розгляду не доведено, що є необхідність у продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешту майна, накладеного на вищевказане майно.
Крім того, встановлено, що майно, на яке посилається заявниця, не належить та не належало обвинуваченому ОСОБА_7 , і ОСОБА_9 фактично є добросовісним набувачем. Посилання на те, що майно (будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 ) належало колишній дружині обвинуваченого ОСОБА_11 , не може бути підставою для арешту, оскільки ОСОБА_11 не є обвинуваченою в кримінальному провадженні. Стверджувати, що це майно є спільною власністю подружжя ОСОБА_15 не можна, оскільки шлюб розірвано між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 задовго до укладання договору купівлі-продажу (2004 рік), тоді як заявниця придбала майно у 2008 році.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна заявника ОСОБА_9 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 350 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешти, накладені:

1. Постановою старшого слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 від 12.02.2010 року на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 540,0 кв.м, житловою площею 180, 6 кв.м. та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, кадастровий номер: :01:023:0056.

2. Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 від 09.07.2010 року на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 540,0 кв.м, житловою площею 180, 6 кв.м. та земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, кадастровий номер: :01:023:0056.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1