Справа № 372/2441/21
Провадження № 1-кп-247/21
В И Р О К
іменем України

15 листопада 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 01.02.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підгірці Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого заготівельником ФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
22.01.2021, близько 10 години 20 хвилин, ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Каштанова в м. Обухів Київської області, виконуючи маневр лівого повороту в напрямку магазину «Фокстрот» що по вул. Київська, в порушення вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до яких «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;» не переконався у безпечності маневру повороту та продовжив рух, та в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи можливість заздалегідь виявити пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину вулиці Київська по нерегульованому пішохідному переході справа на ліво, відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогупішоходу ОСОБА_8 , внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на останню.
Згідно висновку судово-медичного експерта №70 від 15.04.2021 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани потиличної області, забою головного мозку легкого ступеню, лінійного перелому потиличної кістки зліва. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та за ступенем тяжкості в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Грубе порушення ОСОБА_6 вимог пунктів 10.1. та 18.1 Правил дорожнього руху України перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .

Потерпілою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення 200000 в відшкодування моральної шкоди та 14000 грн. витрат на правову допомогу та до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування витрат на лікування в розмірі 12415 грн. 41 коп. .

В судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, показав, що 22 січня 2021 року близько 10.00 години на керованому ним мікроавтобусі на вул.Київська в м.Обухів здійснював поворот ліворуч та на пішоходному переході через неуважність допустив наїзд на потерпілу. Цивільний позов потерпілої в частині моральної шкоди визнав частково, оскільки через сімейні обставини та відсутність достатнього заробітку, не має матеріальної можливості відшкодувати шкоду. Просив не призначати йому суворе покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_4 цивільний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в судове засідання не з`явився, в поданому суду клопотанні та відзиві на позов просив розглядати справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позову через недоведеність.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена, а дії ОСОБА_6 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_8 правильно кваліфіковані по ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, ставлення до вчиненого, позитивну характеристику з місця роботи, думку представника потерпілої, який вважав недоцільним призначення обвинуваченому суворого покарання та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним інших злочинів можливе без його ізоляції від суспільства.При цьому суд вважає доцільним не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, оскільки його заробіток безпосередньо пов`язаний із керуванням транспортними засобами.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви - з іншого.
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 то судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_6 , порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступіню його вини, глибини страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода на користь потерпілої в розмірі 150000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Відповідно до ст.24 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого страховою компанією відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. ОСОБА_8 надано копії квитанцій, касових чеків, які підтверджують витрати останньої пов`язані з лікуванням та придбанням лікарських засобів, на загальну суму 12415 грн. 41 коп., які і підлягають стягненню з страхової компанії якою на момант ДТП було забезпечено транспортний засіб.
Щодо витрат на правову допомогу, то суд зважаючи, що адвокат ОСОБА_4 надавав правову допомогу потерпілій під час розгляду кримінального провадження, виходячи з розумності розміру витрат на правову допомогу, з врахуванням складності справи та фінансового стану учасників розгляду вважає доцільним вказані вимоги задовольнити.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Обухівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 150000 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 19000 грн., а всього стягнути 169000 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_8 12415 грн. витрат, пов`язаних з лікуванням та придбанням лікарських засобів
Процесуальні витрати в розмірі 4315 грн. 06 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз.
Речові докази: автомобіль «Mercedes-Benz 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити за належністю; медичну документацію ОСОБА_8 та два оптичних диски повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1