490/6744/21 12.11.2021
н/п 1-кп/490/597/2021
справа № 490/6744/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000660 відомості про яке 25.05.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Крупчанське Марківського району Луганської області, громадянки України, незаміжньої, з середньою спеціальною освітою, яка проходить військову службу за контрактом на посаді оператора відділення управління взводу управління артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
24.05.2021 приблизно о 15:45 годині, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Zafira» польської реєстрації НОМЕР_2 , у світлий час доби, рухалася по сухій, чистій, проїзній частині вул. Веселинівської, зі сторони вул. Врожайної у напрямку Південнобузького мосту в м. Миколаєві, в середній смузі для руху з подальшим виконанням маневру повороту наліво до вул. Якова Бутовича.
В цей час, водій ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Juke» д.н. НОМЕР_3 , рухалася у попутному напрямку з автомобілем «Opel Zafira» польської реєстрації НОМЕР_2 , в крайній лівій смузі для руху зі сторони вул. Врожайної в напрямку Південнобузького мосту в м. Миколаєві.
Рухаючись у обраному напрямку, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміни, не впевнилася перед зміною напрямку руху, створила небезпеку для руху водію ОСОБА_7 , перед поворотом наліво завчасно не зайняла крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Nissan Juke» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку в крайній лівій смузі.
В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль «Nissan Juke» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , змінив напрямок свого руху ліворуч, з виїздом за межі проїзної частини та подальшим наїздом на пішохода ОСОБА_5 , яка перебувала в нерухомому положенні.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням уламків, перелому 3, 4, 5, 10 ребер справа, осколкового перелому правої лопатки, які ускладнилися малим гідратораксом. Вказані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривало розладу здоров`я.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок проявленої ОСОБА_3 необережності у вигляді злочинній недбалості, а саме порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 «б», п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, що полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
11 листопада 2021 року до суду від командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 в межах даного провадження на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею її на поруки колективу військової частини НОМЕР_1 , де обвинувачена займає посаду оператора відділення управління взводу управління артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. З даного клопотання вбачається, що оскільки ОСОБА_3 вперше вчинила нетяжкий злочин, щиро розкаюється, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно, колектив вказаної військової частини розглянувши на загальних зборах питання про взяття на поруки старшого солдата ОСОБА_3 та будучи ознайомленим зі змістом пред`явленого їй обвинувачення, одноголосно прийняв рішення про взяття останньої на поруки та зобов`язався здійснювати заходи виховного впливу щодо неї, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, забезпечення належної поведінки, її перевиховання та виправлення.
Обвинувачена ОСОБА_3 обставин кримінального провадження, які підлягають доведенню, та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорювала і підтримала заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України, при цьому вкотре заявила, що щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, окремо зазначила, що сплатила всі витрати потерпілої щодо її лікування.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності його підзахисної, та просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи за можливе звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, та визнав, що належність ОСОБА_3 до колективу військової частини НОМЕР_1 доведена.
Потерпіла ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав ст. 47 КК України, просила відшкодувати їй моральну шкоду, вказала, що цивільний позов не подавала, при цьому визнала, що обвинувачена під час досудового розслідування добровільно матеріально допомагала потерпілій під час лікування, оплачуючи власне саме її лікування, але в якій сумі була надана матеріальна допомога обвинуваченою не може сказати, оскільки дану допомогу сплачували обвинувачена та інший учасник дорожньо-транспортної пригоди.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали провадження, поданого клопотання, суд дійшов висновку.
Статтею 286 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, щире розкаюється у вчиненому, на наркологічному обліку не знаходиться, проходить військову службу за контрактом на посаді оператора відділення управління взводу управління артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у військову званні «старший солдат», з 22.06.2021 р. приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, за місцем проходження військової служби характеризується виключно позитивно.

Згідно досудової доповіді Старобільського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Луганській області відносно ОСОБА_3 , на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

Під час судового провадження встановлено, що крім визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, остання дійсно висловлювала щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, бажала виправити ситуацію, що склалася, співчувала потерпілій, якій добровільно надала значну матеріальну допомогу на лікування та проведення операції понад 25 000 грн. Дані про ухилення обвинуваченої від суду чи іншу його недобросовісну процесуальну поведінку відсутні, матеріали провадження містять виключно позитивні характеристики на обвинувачену.

Стосовно, прохання потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., без заявленого цивільного позову, суд вважає не доцільним, оскільки відшкодування такої шкоди не є обов`язковою умовою для визнання каяття обвинуваченого щирим, та спір з цього приводу вирішується у загальному цивільно-правовому порядку, для якого закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав не є перешкодою.

Факт відшкодування шкоди потерпілому дійсно може додатково свідчити про щире каяття винної особи. Проте оцінюючи факт наявності або відсутності такого відшкодування шкоди потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування шкоди, тощо. Водночас для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Таким чином доводи потерпілої про те, що ОСОБА_3 не відшкодувала заподіяної їй моральної шкоди, що на її думку, свідчить про відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого, не є слушними.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Отже, підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку. Також звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, а відтак кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 дійсне мало місце та було вірно кваліфіковано. Обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дала згоду на закриття провадження з підстави, передбаченої ст. 47 КК України.

Таким чином, оскільки визначені ч. 1 ст. 47 КК України умови виконано, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України з підстави, передбаченої ч. 1 ст. 47 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на проведення експертиз, відповідно до вимог статті 124КПК України, належить компенсувати за рахунок держави.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 284-288, 350, 369-372КПК України, на підставі ст. 47 КК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000660 від 25.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею на поруки військового колективу артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Кримінальне провадження №0000660 від 25.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні №0000660 від 25.05.2021 року в розмірі 5 491 грн. 84 коп. компенсувати за рахунок держави.

Речові докази:

-автомобіль «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_3 залишити у розпорядженні власника;
-автомобіль «Opel Zafira», польської реєстрації НОМЕР_2 повернути власнику.

Роз`яснити військовому колективу артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до вимог ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі особи на поруки колективу підприємства, установи чи організації особа не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори відповідного колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності для розгляду питання щодо притягнення вказаної особи до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення в порядку, передбаченому статтею 288 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягомсеми днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1