Справа № 333/5276/21
Провадження № 1-кс/333/817/21
УХВАЛА
20 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000937, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.08.2021 року та додані до нього матеріали, -
ВСТАНОВИВ:

06.10.2021 року слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000937, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.08.2021 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаєві, громадянина України, освіта середня спеціальна, є фізичною особою підприємцем, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до суду слідчий звернувся також із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 було задоволено та надано відповідний дозвіл.

19.10.2021 року ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції та 20.10.2021 року доставлений під вартою до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування останньому запобіжного заходу.

Своє клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтував таким.

У провадженні СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000937, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період часу з 06-00 по 06:30 годин 01.08.2021 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, знаходячись біля під`їзду №1 по вул. Новокузнецькій буд.10 у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів та заздалегідь розробленим планом, підійшли до транспортного засобу марки «Ford» моделі «Focus» у кузові сріблястого кольору 2016 року випуску, із державними номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_7 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що їх дії залишаються ніким не помітними, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, відчинили замок водійських дверей зазначеного автомобіля, після чого проникли до салону автомобіля, отримавши реальну можливість розпорядитись транспортним засобом на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 та невстановлена особа, запустивши двигун автомобіля зникли на ньому з місця вчинення кримінального правопорушення та направилися на СТО, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Садівництва, буд.56, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 272 000 грн.

Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікував за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення повною мірою, на думку слідчого, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Під час проведення досудового розслідування, на думку ОСОБА_6 , встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання, а також враховуючи те, що останній зареєстрований та фактично мешкає за межами Запорізької області, існує ризик того, що підозрюваний не з`явиться за викликом до слідчого або прокурора;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відповідно до вимоги про судимість підозрюваний ОСОБА_4 був засуджений за скоєння злочинів аналогічного характеру, на шлях виправлення та перевиховання не встав та знову скоїв злочин.

Беручи до уваги вищезазначене, на думку слідчого, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, відповідно до вимоги про судимість є ризик того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання слідчого задовольнити та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Відповідаючи на питання головуючого та захисника повідомив, що після затримання ОСОБА_4 та перед поміщенням останнього до ІТТ №1 ГУНП в Запорізькій області підозрюваний пройшов медичне обстеження, за результатами якого у ОСОБА_4 було виявлено коронавірусну хворобу. Водночас, за висновком лікаря КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗОР підозрюваний може перебувати в умовах УТТ та СІЗО. Копії зазначених документів прокурор долучив у судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що воно необґрунтоване. На цей час він постійно проживає у Миколаївській області, Новоодеському районі, с. Себине. Враховуючи, що його матір хворіє, тому він іноді проживає не з родиною, а у останньої. Від працівників правоохоронних органів він не переховувався. Лише 15.10.2021 року він через свою матір отримав повістки від слідчого ОСОБА_6 прибути у відділ поліції №4. Проте, дати, які були вказані у повістках, вже минули (на кінець вересня 2021 року). У нього мається мобільний телефон, на який слідчий не телефонував. Крім того, він часто їздить до м. Запоріжжя, у т.ч. з метою медичного обстеження.

Він є фізичною особою підприємцем, має своє СТО, на якому здійснюється ремонт та фарбування транспортних засобів. Щомісячно отримує дохід у розмірі 1000 1500 доларів США. Має сім`ю та двох неповнолітніх дітей. Судимість, яка була у нього, погашена. На цей час у чотирьох судах м. Чернігова, Львова, Дніпра, Миколаєва маються кримінальні провадження, де він є обвинуваченим за різними статтями КК України: 263, 289 та іншими.

При його затриманні він повідомляв працівникам поліції, що на цей час хворіє на коронавірусну хворобу та почуває себе погано. При прибутті до м. Запоріжжя, його дійсно возили в якусь лікарню, де його фактично не оглядали, а лише склали документи. 19.10.2021 року йому спочатку вручили клопотання про застосування запобіжного заходу, а через деякий час підозру. Під час вручення підозри захисник не був присутнім та його не допитали з приводу підозри.

Захисник ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що слідчим та прокурором у судовому засіданні належним чином не доведено, що підозра є обґрунтованою. Так, з клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_4 відчинив замок водійських дверей, після чого проник до салону автомобіля, заволодів транспортним засобом та розпорядився ним на власний розсуд. Водночас, жоден з письмових доказів, які долучені до клопотання слідчого вказані факти не підтверджують. На показання свідків суд не має права посилатися як на обґрунтування підозри, так як цих свідків суд не допитував безпосередньо у судовому засіданні.

Під час досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню слідчим було допущено багато процесуальних порушень.

Так, при зверненні до слідчого судді у клопотаннях слідчого про застосування запобіжного заходу та про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 у останнього в анкетних даних було зазначено, що його датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_2 , така саме дата народження вказана і у протоколі затримання ОСОБА_4 . Хоча, датою народження ОСОБА_4 є 21.12.1984. Слідчий суддя у своїй ухвалі про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказав правильну дату, але затримали по протоколу слідчого громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто іншу особу.

Крім того, ОСОБА_4 вручили повідомлення про підозру без захисника, вже після того як було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повістки на виклик слідчого ОСОБА_4 отримав лише 15.10.2021 року, доказів, про те, що останній раніше отримував повістки на прибуття до слідчого, прокурором не надано. Тобто, взагалі не доведений факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Навіть, якщо слідчий суддя дійде до висновку, що мається обґрунтована підозра, то застосовувати самий суворий запобіжний захід до ОСОБА_4 недоцільно, так як останній має міцні соціальні зв`язки: сім`ю, двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання та реєстрації, на цей час хворобливу матір, за якої необхідний постійний догляд, а також офіційно працевлаштований.

Крім того, ОСОБА_4 на цей час хворіє на коронарвірусну хворобу, а лікування її в умовах СІЗО та ІТТ є неможливим. Тому, захисник до слідчого судді звернувся із заявою у порядку ст.206 КПК України.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 01.08.2021 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.2 ст.289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Ford» моделі «Focus» у кузові сріблястого кольору, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 із державними номерним знаком НОМЕР_1 , вартістю 272 000 грн. з території ділянки біля під`їзду №1 по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі (кримінальне провадження №0000937).

30.08.2021 року відносно ОСОБА_4 слідчим складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке було направлено поштою на адресу ОСОБА_4 .

06.10.2021 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено та надано відповідний дозвіл на затримання останнього.

19.10.2021 року ОСОБА_4 об 11 год. 45 хв. був затриманий працівниками поліції. Того ж дня о 18 год. 06 хв. ОСОБА_4 та його захисник отримали копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.10.2021 року слідчий намагався вручити ОСОБА_4 копію повідомлення про підозру, але останній відмовився від її отримання, тому у пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного слідчий ОСОБА_6 зазначив, про відмову ОСОБА_4 від отримання вказаного процесуального документа, вказавши час та дату 19.10.2021 року, 21 год. 07 хв. Вказаний факт своїми підписами засвідчили двоє осіб: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

20.10.2021 року о 15-00 год. ОСОБА_4 доставлений під вартою до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування останньому запобіжного заходу.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що він користується автомобілем «Ford» моделі «Focus» у кузові сріблястого кольору 2016 року випуску, із державними номерним знаком НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль по договору фінансового лізингу від 02.02.2021 року був придбаний на ім`я її тещи ОСОБА_8 у ТОВ «УЛФ-ФІНАНС». На цей час теща постійно проживає у Польщі. Вранці 01.08.2021 року, приблизно о 06-00 год. він залишив вказаний автомобіль на стоянці біля під`їзду №1 по вул. Новокузнецькій буд.10 у м. Запоріжжі. Того ж дня, приблизно о 10 год. 36 хв., він вийшов з під`їзду і побачив, що транспортний засіб відсутній. Викрадений автомобіль був облаштований JPS-пристроєм, тому можливо було встановити, де знаходиться автомобіль;

- даними огляду місця події від 03.08.2021 року, під час якого на території СТО по вул. О. Поради, буд.56 у м. Запоріжжі було виявлено та вилучено автомобіль моделі «Focus» у кузові сріблястого кольору 2016 року випуску, із державними номерним знаком НОМЕР_1 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він працює на посаді охоронця СТО за адресою: м. Запоріжжя, вул. О. Поради, 56. 01.08.2021 року приблизно о 06.50 год. на територію СТО під`їхали раніше невідомі два чоловіка на автомобілі «Ford» моделі «Focus», д.н.з. НОМЕР_1 . Чоловіки пояснили, що приїхали з метою ремонту автомобіля та залишать вказаний транспортний засіб на території СТО, всі питання вони вирішили з власником СТО;

- даними пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 , який впізнав на фото ОСОБА_4 як особу, яка 01.08.2021 року перебувала за кермом автомобіля «Ford» моделі «Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , коли вказаний автомобіль приїхав до СТО;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він є директором СТО за адресою: м. Запоріжжя, вул. О. Поради, буд.56. 01.08.2021 року, близько 10-00 годин йому на мобільний телефон зателефонував раніше знайомий чоловік, якого він знає як ОСОБА_13 , який грає у футбол. Останній пояснив, що пригнав на СТО автомобіль «Форд» «Фокус» для ремонту, так як автомобіль не заводився. Він повідомив, що відсутній на СТО, тому всі питання необхідно вирішувати в понеділок, так як 01.08.2021 року був вихідний день. На території СТО мається відеонагляд, тому запис з нього він надав працівникам поліції;

- речовим доказом: автомобілем «Ford» моделі «Focus», д.н.з. НОМЕР_1 .

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання (враховуючи матеріали, надані до клопотання: протоколи допитів свідків, огляду місця події, пред`явлення для впізнання особи), на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_4 цілком обґрунтована. Доводи захисника та ОСОБА_4 , заявлені на захист прав та інтересів останнього про недоведеність підозри, обов`язково будуть перевірятися в ході досудового розслідування даного кримінального провадження судового розгляду у встановленому законом порядку.

До посилання захисника, що слідчий суддя не може приймати до уваги показання свідків, так як він їх безпосередньо не допитував у судовому засіданні, слідчий суддя відноситься критично, так як в даному випадку захисник безпідставно ототожнює поняття «суд», передбачене у статті 23 КПК України та «слідчий суддя». До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тому, слідчий суддя має право під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу досліджувати показання свідків у кримінальному провадженні, а у разі виявлення процесуальних порушень під час таких допитів приймати відповідні рішення. Враховуючи, що під час дослідження протоколів допитів свідків у даному кримінальному провадженні не були встановлені певні процесуальні порушення, за відсутності скарг з боку свідків на дії слідчого під час їх допиту, вважаю за можливе враховувати дані, отримані під час допиту свідків при вирішення питання застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 . Крім того, ні підозрюваним, ні його захисником не були заявлені клопотання про допит будь-якого свідка у судовому засіданні під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя вважає, що тяжкість злочину, у якому підозрюють ОСОБА_4 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчим суддею також враховується, що відносно останнього у судах Львова, Дніпра, Києва та Миколаєва знаходяться кримінальні провадження за ч.1 ст. 263, ч.ч. 2,3 ст.289 КК України. Відомості, надані слідчим свідчать, що ОСОБА_4 після звільнення у 2014 році був затриманий та перебував під вартою: у період з 19.02.2017 року по 24.02.2017 року (звільнений під заставу); у період з 21.12.2018 року по 22.12.2018 року (звільнений на домашній арешт); з 09.06.2019 року по 28.05.2020 року (звільнений під заставу); з 08.09.2020 року по 19.04.2021 року (звільнений цілодобовий домашній арешт).

Посилання захисника та ОСОБА_4 , що останній під час зміни йому запобіжного заходу належним чином виконував свої процесуальні обов`язки жодними доказами не підтверджуються, а вказані вище дані свідчать, що до ОСОБА_4 після звільнення його з-під варти 28.05.2020 року знову застосовували тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню вже 08.09.2020 року, тобто трохи більше, ніж через три місяці. У 2021 році ОСОБА_4 звільнюють з-під варти у квітні, а на цей час він підозрюється у скоєнні злочину 01.08.2021 року, тобто також трохи більше, ніж три місяці після звільнення з СІЗО.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 має сім`ю, на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце мешкання та реєстрації, працює, здоров`я останнього (враховуючи довідки, надані прокурором). Водночас, не приймаю до уваги посилання підозрюваного та його захисника, що ОСОБА_4 має на утриманні матір із певною хворобою, так як відсутні жодні докази з цього приводу.

Під час вирішення питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 та щодо наявності у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження підозрюваним злочинної діяльності, а наявність у останнього дружини та дітей, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від вчинення злочинів.

Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик, на думку слідчого судді є досить вагомим у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього вказаний запобіжний захід.

Посилання ОСОБА_4 та його захисника, що останній фактично не є підозрюваним, так як йому не вручено повідомлення про підозру не відповідає дійсності.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. ОСОБА_4 був затриманий об 11 год. 45 хв. 19.10.2021 року. Письмове повідомлення про підозру слідчий намагався вручити ОСОБА_4 о 21-00 год. 19.10.2021 року, тобто своєчасно. Останній відмовився від отримання повідомлення про підозру, тому у пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного слідчий ОСОБА_6 зазначив, про таку відмову. Вказаний факт своїми підписами засвідчили двоє осіб.

Вручення слідчим ОСОБА_4 копії клопотання про застосування запобіжного заходу раніше по часу, ніж повідомлення про підозру, на думку слідчого судді, в даному випадку не є тим суттєвим порушенням, яке може вплинути на результат вирішення питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу. На час розгляду зазначеного питання ОСОБА_4 чітко розумів у чому він підозрюється, мав захисника та йому намагалися надати письмове повідомлення про підозру, але він від цього відмовився.

Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що дійсно слідчий в окремих процесуальних документах помилково вказував дату народження ОСОБА_4 24.12.1984, замість 21.12.1984. Водночас, вважаю, що зазначена помилка також не є суттєвою при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, враховуючи, що встановлено дійсну дату народження підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, вважаю за можливе визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу, виходячи із вимог ч.2 ст.182 КПК України.

З урахуванням майнового стану підозрюваного ( ОСОБА_4 повідомив, що його дохід щомісячно складає від 1000 до 1500 доларів США) в даному випадку визначається можливість застосувати розмір застави, передбачений ч.2 ст.182 КПК України, а саме 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог п.16 ч.1 ст.3 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік», ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Водночас, під час розгляду цього клопотання, слідчий суддя розглядав можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту.

Враховуючи особистість підозрюваного, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, який є надзвичайно вагомим, тому вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання вказаним ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є доцільним у даному випадку та відповідає принципу винятковості цього запобіжного заходу.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із заявою у порядку ст.206 КПК України, в якій просив: забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_4 з метою встановлення стану здоров`я та ступеня ураження легень від COVID-19; витребувати від уповноважених осіб ІТТ №1 результати ПЛР тесту ОСОБА_4 , інформацію, чи було проведено медичне обстеження останнього під час його поміщення до ІТТ, які заходи вжито стосовно надання останньому медичної допомоги чи було надані лікарські препарати відповідно до наявного захворювання.
Враховуючи вказану заяву захисника, прокурор до суду надав копії:
- довідки з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, згідно даних якої у ОСОБА_4 позитивний тест на COVID-19;
- довідки з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, згідно даних якої ОСОБА_4 робили рентгентографію органів грудної порожнини. R-висновок: легені та серце без патологічних змін. Легені розправлені, без вогнищевих та інфільтративних змін;
- консультативного висновку спеціаліста лікаря КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗОР, згідно якого у ОСОБА_4 коронавірусна хвороба, в умовах СІЗО та ІТТ може знаходиться.
Згідно ч.6 ст.206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Враховуючи надані прокурором копії документів, вважаю за необхідне частково задовольнити заяву захисника ОСОБА_5 , подану у порядку ст.206 КПК України, а саме: зобов`язати керівника ІТТ №1 ГУНП в Запорізькій області та начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України при надходженні підозрюваного ОСОБА_4 до вказаних установ, забезпечити належне лікування останнього від коронавірусної хвороби COVID-19, а у разі необхідності забезпечити підозрюваному ОСОБА_4 належне додаткове медичне обстеження.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000937, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.08.2021 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 17.12.2021 року (включно).
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 11 год. 45 хв. 19.10.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі семидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) грн.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.
Клопотання захисника ОСОБА_5 , подане у порядку ст.206 КПК України задовольнити частково.
Зобов`язати керівника ІТТ №1 ГУНП в Запорізькій області та начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України при надходженні підозрюваного ОСОБА_4 до вказаних установ, забезпечити належне лікування останнього від коронавірусної хвороби COVID-19, а у разі необхідності забезпечити підозрюваному ОСОБА_4 належне додаткове медичне обстеження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати начальникам ІТТ №1 ГУНП в Запорізькій області та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Повний текст ухвали складено 21.10.2021 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1