Ухвала
іменем України
28 грудня 2021року
м. Київ
справа № 754/4860/14-к
провадження № 51-3203 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року,
встановив:
За ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд судового рішення постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року про закриття кримінальної справи щодо нього за ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК) за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року без змін.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши доводи адвоката, наведені в касаційній скарзі, копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Суд касаційної інстанції за правилами п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У той же час відповідно до пунктів 4, 5 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Отож, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як убачається з долучених копій судових рішень, ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про перегляд постанови цього суду від 26 вересня 2014 року про закриття кримінальної справи щодо нього за ч. 1 ст. 364 КК у порядку глави 34 КПК.
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначав про те, що у провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала кримінальна справа щодо нього за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364 КК. Постановою суду від 26 вересня 2014 року кримінальну справу щодо нього за ч. 1 ст. 364 КК було закрито, а його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою обставиною.
При цьому 10 жовтня 2014 року вказаний суд ухвалив постанову про повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК Генеральному прокурору України для проведення додаткового розслідування. У цій справі були внесені відомості до ЄРДР за № 0000050 від 21 січня 2015 року та далі направлені до ТУ ДБР у м. Києві. 10 серпня 2020 року кримінальне провадження № 0000050 було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, що є реабілітуючою обставиною. Це, на його думку, свідчить про відсутність у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК, а постанова від 10 серпня 2020 року є обставиною, яка не була відома суду та доводить неправильність постанови від 26 вересня 2014 року.
Перевіривши обставини, на які покликався ОСОБА_5 , суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 459, 466, 467 КПК належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для перегляду постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року за нововиявленими обставинами, оскільки винесена слідчим другого СВ ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_6 постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 21 січня 2015 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст.307 КК, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, від 10 серпня 2020 року не є нововиявленою обставиною для перегляду судового рішення.
При цьому суд першої інстанції слушно зазначив, що підставою для закриття кримінальної справи та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК було клопотання, заявлене під час розгляду кримінальної справи стосовно нього за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364 КК адвокатом ОСОБА_7 та підтримане ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості та з дня його вчинення минуло три роки. Тому на момент винесення постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2014 року ОСОБА_5 були відомі підстави закриття стосовно нього кримінальної справи та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК.
Крім того, вказано, що ці підстави були висунуті адвокатом ОСОБА_7 та підтримані ОСОБА_5 особисто в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи стосовно нього за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364 КК. З огляду на це ОСОБА_5 на момент ухвалення постанови суду від 26 вересня 2014 року усвідомлював підстави звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК у зв`язку із закінченням строків давності, зокрема те, що вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, не оспорював фактичних даних щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК.
Отже, стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає справи по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження й усунення суперечностей у доказах, натомість суд на цій стадії лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
Переглядаючи ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4 , які є аналогічними доводам його касаційної скарги, правильно погодився з висновками суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилався ОСОБА_5 , не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК, а фактично є не чим іншим, як намаганням сторони захисту переглянути остаточне рішення щодо останнього, та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли би бути підставою для скасування судових рішень, не встановлено.
Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3