Справа № 278/2820/21
В И Р О К
Іменем України

19 жовтня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, працюючого фотографом у фізичної особи підприємця « ОСОБА_6 », одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),
в с т а н о в и в:

19 жовтня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000710.
З угоди вбачається, що 19 жовтня 2020 року близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Ford Fusion", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", та рухаючись по автодорозі "Київ Чоп" поблизу с. Вереси Житомирського району та області у напрямку м. Чоп, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маючи об`єктивну змогу своєчасно виявити небезпеку для руху у виді автобуса марки "МАЗ-206086", реєстраційний номер " НОМЕР_2 " під керуванням ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину автодороги "Київ Чоп" та рухався у напрямку з м. Житомира до с. Вереси Житомирського району та області, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`єзду перешкоди, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля марки "Ford Fusion" здійснив зіткнення з правою частиною зазначеного автобуса.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Ford Fusion" ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забою передньої черевної стінки живота, розриву та розшарування прямих м`язів живота, що ускладнились розривом брижі тонкого кишечника, великого сальника, заочеревинною гематомою справа, внутрішньо-черевною кровотечою, перитонітом, серомою.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами та зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням.
Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 469 КПК угода про визнання винуватості може бути укладена щодо тяжких злочинів у провадженні, в якому бере учать потерпілий, за умови надання згоди останнім на укладення такої угоди.
Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 2 ст. 286 КК, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 12 КК вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є неумисним тяжким злочином; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення; потерпілою надано письмову згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням, відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та вжив заходів до усунення заподіяної шкоди. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням та непризначення додаткового покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, у тому числі й у сфері безпеки дорожнього руху. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди судом, пояснила, що її здоров`я після ДТП повністю відновилось. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов прокурора про стягнення витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої, визнаний обвинуваченим та підтверджений довідкою (а.с. 19), суд задовольняє в повному обсязі.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази підлягають залишенню в розпорядженні власників (законних володільців).
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000710 угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2021 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7821 (сім тисяч вісімсот двадцять одну) гривню 76 копійок судових витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.
Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації 7470 (сім тисяч чотириста сімдесят) гривень 63 копійки витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
Речові докази, а саме: автомобіль марки "Ford Fusion", реєстраційний номер " НОМЕР_1 " та автобус "МАЗ-206086", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", залишити в розпорядженні власників (законних володільців).
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпіла мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1