Справа № 307/807/21
Провадження № 1-кп/307/94/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000335 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, депутата Нересницької сільської ради Тячівського району, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 29 жовтня 2018 року приблизно о 16 год. 30 хв. по вул. Грушевського, 4 у с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області, неподалік відділення «ПриватБанку», розпочав сварку із ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті напружених відносин, у ході якої, діючи умисно, наніс два удари ногою в ліву гомілку потерпілому ОСОБА_5 , після чого наніс ще два удари кулаком в голову потерпілого, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та підшкірної гематоми лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав та показав, що 29 жовтня 2018 року близько 16 год. він поїхав з дружиною та дитиною в магазин. Коли він вийшов з магазину, побачив потерпілого ОСОБА_5 , який стояв неподалік банку, а біля нього стояла жінка, яка казала йому, щоб той віддав їй гроші, бо він її обманув. Тоді він, ОСОБА_6 , сказав ОСОБА_5 віддати жінці гроші, у відповідь ОСОБА_5 щось сказав, але так як було багато людей, то він добре не почув, лише почув, як ОСОБА_5 спитав чи йому, Плисці, ще мало було як гранати літали. Тоді він підійшов до ОСОБА_5 взяв його і потряс ним і можливо штовхнув та копнув, точно не пригадує, оскільки перебував у знервованому стані, однак жодних ударів в голову йому не наносив. Після чого пішов зі своєю дитиною геть. Також зазначив, що ОСОБА_5 його спровокував на цей конфлікт, сказавши про гранати, оскільки такий випадок дійсно мав місце.

Однак, винуватість ОСОБА_3 у заподіянні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується такими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 29 жовтня 2018 року він йшов в банк заплатити послуги, у той час до нього безпричинно підійшов ОСОБА_3 , який висловлювався в його адресу нецензурними словами та погрожував, після чого копнув його ногою, від чого він присів і тоді ОСОБА_3 вдарив його ще раз та наніс удари в голову. Після цього він, потерпілий, почав втікати та забіг до Банку, ОСОБА_3 забіг за ним і вже в банку почав ним трясти. Після цього він, ОСОБА_7 , вийшов з банку, сів на сходинки під банком, а через деякий час повідомив поліцію та пішов у лікарню.

Із свідоцтва про зміну імені видно, що потерпілий ОСОБА_8 8 листопада 2019 року змінив своє прізвище на ОСОБА_5 ( а.с. 85).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29 жовтня 2018 року із якого видно, що ОСОБА_8 звернувся із заявою до поліції про те, що ОСОБА_3 29 жовтня 2018 року близько 16 год. 30 хв. у с. Нересниця по вул. Грушевського у приміщенні «ПриватБанку» спричинив йому тілесні ушкодження (а. с. 74 ).

Висновком судово-медичної експертизи від 18.12.2018, із якого відомо, що у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та підшкірної гематоми лівої гомілки. Дані ушкодження могли виникнути по ударному механізму від локальної дії тупих твердих з обмеженими контактуючими поверхнями предметів, якими могла бути рука, стиснута в кулак та обута нога. Строку події 29 жовтня 2018 року вказані тілесні ушкодження відповідають і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня (а. с. 75-76).

Із протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 10 липня 2019 року, що ОСОБА_8 розповів та показав, як 29 жовтня 2018 року, приблизно о 16 год. 30 хв., на вул. Грушевського, біля приміщення «ПриватБанку» у с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_3 наніс йому удари по ногах та голові (а.с. 77-84).

Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 29 жовтня 2018 року після обіду, він перебував на відстані 4-5 метрів біля приміщення «ПриватБанку» у центрі с. Нересниця. ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому декілька ударів ногою в пах і удар кулаком в голову, при цьому нецензурно висловлювався. Після цього вони обоє забігли в приміщення Банку, а через декілька хвилин вони розійшлися, а він залишився стояти на тому ж місці.

Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що приблизно восени 2018 року він вийшов із банку у с. Нересниця і почув, що між ОСОБА_5 та якоюсь жінкою відбувається інцидент, вона казала, що той її обдурив, жінка у той час кричала, щоб ОСОБА_5 віддав їй гроші. У той час ОСОБА_3 вийшов із магазину, який був навпроти Банку, підійшов до них і сказав ОСОБА_5 , щоб той віддав жінці гроші. Далі ОСОБА_3 відійшов в сторону, але ОСОБА_5 навздогін йому щось сказав, тоді ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 трусанув ним, однак ударів не наносив, після чого вони розійшлися, а він, ОСОБА_10 сів в машину і поїхав.

Однак, суд відхиляє показання потерпілого ОСОБА_5 в частині того, що ОСОБА_3 підійшов до нього без всяких причин, оскільки під час судового розгляду судом встановлено, що інцидент з жінкою у ОСОБА_5 був, що узгоджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 . Крім цього, судом встановлено, що між обвинуваченим та потерпілим існують тривалі напружені відносини, хоча такі не носять характеру неприязних, а також те, що на конфлікт ОСОБА_3 спровокував сам потерпілий.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши сукупність наведених доказів, які є належними, допустимими та достовірними, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та особу винного.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок.

До кримінальної відповідальності він притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває та має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, яке є необхідне та достатнє для його виправлення і запобігання новим кримінальним правопорушенням.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, діяння, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, з 01.07.2020 віднесено до кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За правилами ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, зокрема, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 та ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності є проступком, який карається у тому числі обмеженням волі на строк до двох років.

Частиною 2 статті 49 цього Кодексу встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Отже, є підстави звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, так як він вчинив кримінальний проступок, за який передбачено покарання, зокрема, у виді обмеження волі, та з дня вчинення ним цього кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки та обвинувачений не ухилявся від слідства або суду і не вчинив нового злочину.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

На підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строку давності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1