КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 17 листопада 2021 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з доповненнями представника ТОВ «Юридична компанія « Право та гроші», - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року,

за участі:
представника
власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 накладено арешт на майно, а саме на:
- квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 ;
- квартиру АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_5 , які зареєстровані на праві власності за ТОВ «Право та гроші»; квартиру АДРЕСА_6 , та заборонити використання, відчуження і вчинення з вищевказаним майном будь-яких реєстраційних дій.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші», - адвокат ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 30 вересня 2020 року слідчим суддею клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна та його представника, про наявність оскаржуваної ухвали стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень, копію ухвали отримано 29 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу подано 01 листопада 2021 року поштовим зв`язком.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що прокурором не доведено, що вказані квартири є речовим доказом та мають ознаки ст. 98 КПК України.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не досліджено додані до клопотання матеріали, зокрема наказ Міністерства юстиції України від 16 червня 2020 року № 2007/5, яким скасовано рішення від 14 лютого 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за скаргою ТОВ «ТОЛОКА», вказаний наказ не оскаржено та не скасовано.
Окрім того, договори про участь у фонді фінансування будівництва на підставі яких ТОВ «ЮК «Право та гроші» набуло право власності на згадані квартири є дійсними та не оскаржені, відтак ТОВ «ЮК «Право та гроші» є добросовісним набувачем відповідно до цивільно-правових норм, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Також зазначає, що ТОВ «ЮК`Право та гроші» на даному етапі досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні залучено як третю особу, разом із тим жодній посадовій особі товариства про підозру не повідомлено.
Як стверджує апелянт, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився 17 вересня 2021 року, оскільки строк досудового розслідування щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців до дня повідомлення особі про підозру, відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 17 березня 2020 року, про підозру жодній особі не повідомлено, строки досудового розслідування стороною обвинувачення не продовжено.

Окрім того, у відповідь на адвокатський запит до ТОВ «ФК «ТОЛОКА» про витребування необхідних документів, які вказують на правомірне відкріплення об`єктів інвестування закріплених за ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , роз`яснено та надано копію відповідних документів з яких вбачається, що вказаними особами не дотримано зобов`язань Договору та Правил фонду, у зв`язку із чим прийнято рішення про припинення управління майном та відкріплення їх від зазначених об`єктів інвестування, а також всі закріплені за ними одиниці.
Враховуючи викладене ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 право власності у встановлений законом та договором порядку не набуте.

Відтак, накладений арешт на вказані квартири не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правом особи на мирне володіння майном, що призводить до обмеження права власності ТОВ «ЮК «Право та гроші».
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «Юридична компанія « Право та гроші», - адвоката ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001993, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що замовник об`єкту будівництва - «Будівництво житлового будинку з підземним паркінгом на просп. Космонавта Комарова, 1 на розі просп. Відрадного та вул. Гарматної у Солом`янському районі м. Києва» секції 1,2 ТП №1 (1 черга будівництва, 1 пусковий комплекс)» - Національний авіаційний університет отримав сертифікат серії ІУ №95 від 29.08.2019 року про готовність об`єкта до експлуатації.
27.03.2017 року між ОСОБА_13 та ТОВ «Фінансова компанія «Толока» в особі ОСОБА_14 укладено договір №214-2 про участь у фінансуванні будівництва, відповідно до якого ОСОБА_13 інвестував та отримував у власність закріплений за ним об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_7 .
Після підписання вказаного договору ОСОБА_13 , на виконання його умов, останнім сплачено на користь ТОВ «ФК Толока» грошові кошти у сумі 706 082 грн. та отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А №214-2 від 30.03.2017.
В подальшому, без згоди і відома ОСОБА_13 , квартира АДРЕСА_1 , була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 .
Таким чином невстановленими слідством особами, вчинено умисні дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме майном ОСОБА_13 - квартирою АДРЕСА_1 .
Крім того, 01.03.2016 року між ОСОБА_8 та ТОВ «Фінансова компанія «Толока» в особі ОСОБА_15 укладено договір №36-1 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до якого ОСОБА_8 інвестував та отримував у власність закріплений за ним об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_8 .
Після підписання вказаного договору ОСОБА_8 , на виконання його умов, останнім сплачено на користь ТОВ «ФК Толока» грошові кошти у сумі 1051960 грн. та отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А №36-1 від 10.03.2016.
В подальшому, без згоди і відома ОСОБА_8 , квартира АДРЕСА_2 , була зареєстрована на праві власності за ТОВ «Право та гроші».
Таким чином вбачається, що невстановленими слідством особами, вчинено умисні дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме майном ОСОБА_8 - квартирою АДРЕСА_2 .
16.01.2017 року між ОСОБА_9 та ТОВ «Фінансова компанія «Толока» в особі ОСОБА_14 укладено договір №130-1 про участь у фінансуванні будівництва, відповідно до якого ОСОБА_9 інвестував та отримував у власність закріплений за ним об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_9 .
Після підписання вказаного договору ОСОБА_9 , на виконання його умов, останнім сплачено на користь ТОВ «ФК Толока» грошові кошти у сумі 700 058,70 грн. та отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А №130-1 від 04.10.2018.
Між тим, в подальшому, без згоди і відома ОСОБА_9 , квартира АДРЕСА_3 , була зареєстрована на праві власності за ТОВ «Право та гроші».
Таким чином вбачається, що невстановленими слідством особами, вчинено умисні дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме майном ОСОБА_9 - квартирою АДРЕСА_3 .
04.09.2017 року між ОСОБА_16 та ТОВ «Фінансова компанія «Толока» в особі ОСОБА_17 укладено договір №У(237-2) про уступку майнових прав, відповідно до якого ОСОБА_16 інвестував та отримував у власність закріплений за ним об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_10 .
Після підписання вказаного договору ОСОБА_16 , на виконання його умов, останнім сплачено на користь ТОВ «ФК Толока» грошові кошти у сумі 678020 грн. та отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А №237-2 від 04.09.2017.
Між тим, в подальшому, без згоди і відома ОСОБА_16 , право власності на квартиру АДРЕСА_6 , було скасовано начебто за скаргою ТОЕ «ФК «Толока».
Таким чином вбачається, що невстановленими слідством особами, вчинено умисні дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме майном ОСОБА_16 - квартирою АДРЕСА_6 .
26.06.2017року між ОСОБА_10 та ТОВ «Фінансова компанія «Толока» в особі
ОСОБА_17 укладено договір №173-2 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до якого ОСОБА_10 інвестувала та отримувала у власність закріплений за нею об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_11 .
Після підписання вказаного договору ОСОБА_10 , на виконання його умов, останньою сплачено на користь ТОВ «ФК Толока» грошові кошти у бумі 1 529 740 грн. та отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А №173-2 від 09.04.2019.
Між тим, в подальшому, без згоди і відома ОСОБА_18 , квартира АДРЕСА_5 , була зареєстрована на праві власності за ТОВ «Право та гроші».
Таким чином вбачається, що невстановленими слідством особами, вчинено умисні дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме майном ОСОБА_10 - квартирою АДРЕСА_5 .
07.06.2016 року між ОСОБА_11 та ТОВ «Фінансова компанія «Толока» в особі ОСОБА_15 укладено договір №256-2 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до якого ОСОБА_11 інвестувала та отримувала у власність закріплений за нею об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_12 .
Після підписання вказаного договору ОСОБА_11 , на виконання його умов, останньою сплачено на користь ТОВ «ФК Толока» грошові кошти у сумі 953730 грн. та отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А №256-2 від 21.06.2019.
Між тим, в подальшому, без згоди і відома ОСОБА_11 , квартира АДРЕСА_4 , була зареєстрована на праві власності за ТОВ «Право та гроші».
Таким чином вбачається, що невстановленими слідством особами, вчинено умисні дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме майном ОСОБА_11 - квартирою АДРЕСА_4 .
13.07.2020 року дізнавачем винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_4 .
29 вересня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду з клопотанням про накладення арешту на зазначені квартири із забороною використання, відчуження і вчинення з вказаним майном будь-яких реєстраційних дій.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001993про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови дізнавача від 13 липня 2020 року.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ТОВ « ЮК Права та гроші» з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, на даний час у вказаному кримінальному провадженні повідомлення пропідозру нікому не вручено, однак, арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170
КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовоюпідставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацієюмайна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, з чим колегія суддів також погоджується.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Твердження апелянта про те, що матеріали провадження не містять правових підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки метою накладення арешту є збереження речових доказів, про що зазначено як в клопотанні прокурора, так і в ухвалі слідчого судді.

Інші доводи на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ТОВ «Юридична компанія « Право та гроші», - адвоката ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Юридична компанія « Право та гроші» - адвокату ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 накладено арешт на майно, а саме на:
- квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 ;
- квартиру АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_5 , які зареєстровані на праві власності за ТОВ «Право та гроші»; квартиру АДРЕСА_6 , та заборонити використання, відчуження і вчинення з вищевказаним майном будь-яких реєстраційних дій, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Юридична компанія « Право та гроші» - адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 760/21231/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_19
Справа № 11сс/824/6606/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК