Справа № 212/4664/21
Провадження № 1-кп/177/118/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000221 від 25.04.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який не має на утримання малолітніх осіб та осіб похилого віку, із середньо-спеціальною освітою, який не працює, раніше судимий:

-02.10.2014 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України, до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання с випробувальним строком 1 рік;

-13.05.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 263 ч.1, 263 ч.2, 309 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився з Криворізької ВК Дніпропетровської області 25.09.2018 по відбуттю строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме 02.10.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 76 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік; 13.05.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.263 ч.1, 263 ч.2, 309 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився з Криворізької ВК Дніпропетровської області 25.09.2018 по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 24.04.2021, в обідній час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував у Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, а саме майна, яке належить ПрАТ «ЦГЗК».

В подальшому, 24.04.2021, в обідній час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу прибув на ділянку місцевості, розташовану в районі шостого кілометру залізничного перегону «станція Грекувата роз`їзд Недайвода» в Криворізькому районі Дніпропетровської області, де за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя у вигляді газо-полум`яного обладнання, термічним шляхом із заміненої рейко - шпальної решітки б/у- частини залізно дорожнього покриття таємно викрадав брухт сталевий негабаритний вид 500 вагою 416,68 кг, що перебуває на бухгалтерському обліку ПрАТ «ЦГЗК», загальна ринкова вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2260 від 21.05.2021 складала 2677,17 грн. без врахування ПДВ, завдаючи потерпілому ПрАТ «ЦГЗК» майнової шкоди на вищезазначену суму, однак не вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинних умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки поряд з місцем вчинення кримінального правопорушення із таємно викраденим майном був викритий працівниками ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ - КРИВБАС», що надає послуги з охорони території об`єктів ПрАТ «ЦГЗК».

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся у скоєному, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину. Суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення, оскільки потребував коштів. Кримінальне правопорушення вчиняв самостійно. Той факт, що фактично вчиняє викрадення чужого майна розумів, але не вчинив фактичного заволодіння майном, оскільки був виявлений працівниками служби охорони, які викликали поліцію. Пояснив, що злочин вчиняв з застосуванням газових балонів, які були вилучені працівниками поліції.

Вказав про те, що розкаюється у вчиненому злочині, зробив для себе висновки подібного в майбутньому не вчиняти та просив суд суворого його не карати.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення його права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України за ознаками незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65, 68 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії не тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, неповнолітніх дітей, або інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 117-118), має непогашені судимості (а.п. 125-126), шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована повністю, шляхом повернення викраденого майна на стадії досудового розслідування. Також судом приймається до відома досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На переконання органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює злочин, зазначає про те, що у подальшому не буде вчиняти кримінальні правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочину, що узгоджується з правовою позицією висловленою в ухвалі ВС від 12.05.2020 року по справі № 128/1359/18.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, але без реального його відбування, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку про можливе виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Арешт накладений у рамках даного кримінального провадження, підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, що накладено на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 28.04.2021 у справі № 212/3466/21 (а.п. 29-32), на: два газових балони, чотири фрагменти металевих рельс, довжиною приблизно по 1,5 м та чотири металевих підкладки 30х30 см - скасувати.
Після набрання вироком законної сили, скасувати заборону власнику автомобілю НОМЕР_1 , загального причіпу ЛЕВ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , загального причіпу ЛЕВ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_8 , відчужувати транспортний засіб, застосовану на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 28.04.2021 у справі № 212/3466/21 (а.п. 29-32) .
Речові докази:

- чотири фрагменти металевих рельс довжиною приблизно 1,5 м та чотири металевих підкладки 30х30 см (а.п. 25, 102-103), після набрання вироком законної сили - залишити у володінні власника ПрАТ «ЦГЗК;

- автомобіль ВАЗ 2121 днз НОМЕР_1 , загальний причіп ЛЕВ днз НОМЕР_4 , які передані на зберігання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_8 (а.п. 29-33).

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.2 ст. 96-1, п. 4 ч.1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та речовий доказ: два газових балона, які передані на зберігання до Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.п. 25-26) - примусово безоплатно вилучити у власність держави як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Матеріали кримінального провадження № 0000221 від 25.04.2021 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 212/4664/21 (провадження № 1-кп/177/118/21).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1