єдиний унікальний номер справи 546/507/21
номер провадження 1-кп/546/87/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представниці потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2020 за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:

До Решетилівського районного суду Полтавської області 04.06.2021 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2020 за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У підготовчому судовому засіданні 29 вересня 2021 року захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Зазначив, що: обвинувальний акт містить підпис прокурора, однак не скріплений печаткою відповідної прокуратури, що суперечить правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.08.2018 у справі №344/5091/13-к, відповідно до якого скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт, є одним із реквізитів офіційного документу. Саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором; стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено відомості щодо національності, сімейного стану, наявності судимості, освіти, місця роботи та стану здоров`я обвинуваченого, які належать до конфіденційної інформації та згоди на використання якої не було; в обвинувальному акті зазначено дані про національність потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які відносяться до конфіденційної інформації про вищезазначених осіб, а також зазначені відомості про представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 , що не передбачено статтею 291 КПК України; у врученому обвинувальному акті, а саме у розділі 5 «Виклад фактичних обставин» кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення» викладено слово в слово лише зміст повідомлення про підозру, яке було вручене 07.04.2021, а тому за таким обвинувальним актом особа має статус не обвинуваченого, а підозрюваного. Як формулювання повідомлення про підозру, так і формулювання обвинувачення є неконкретним, а саме сторона обвинувачення не конкретизує, яким чином якщо обвинувачений рухався в напрямку м. Київ, тобто з напрямку міста Полтави, міг здійснити розворот ліворуч у напрямку м. Полтава, оскільки такого маневру як «розворот ліворуч» ПДР не містять. Також автодорога Київ Харків Довжанський мала дві смуги для руху в кожному напрямку, а тому не зазначено на якій смузі руху (лівій чи правій), якого напрямку дороги відбулося зіткнення транспортних засобів. Не зазначено з якого напрямку та по якій смузі руху рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_10 , оскільки дані напрямки розмежовані металевими огороджувальними конструкціями. Крім того не зазначено конкретне місце зіткнення транспортних засобів, а саме кілометрів + метрів у межах міста Решетилівка; у обвинувальному акті відсутні обставини, що пом`якшують покарання; не зазначені відомості про всіх слідчих, прокурорів, які брали участь у даному кримінальному провадженні; реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому не було зазначено ряд клопотань захисту про проведення огляду місця події, про виклик свідків, про проведення слідчого експерименту тощо. До того у розділі «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» реєстр матеріалів досудового розслідування всупереч п.3 ч.2 ст.109 КПК України та статті 131 КПК України не зазначені крім накладення арешту на майно, інші заходи забезпечення кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подану його захисником заяву.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначив, що перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначений у частинах 2, 3 статті 291 КПК України, відповідно до якого печатка органу прокуратури не є обов`язковим реквізитом обвинувального акту. Крім того відповідно до вимог додатку 55 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, що затверджена наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27 визначено орієнтовний перелік документів, підписи яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі, яким не передбачено обв`язок прокурорів скріплювати печаткою процесуальні документи у кримінальному провадженні. Щодо неправомірного поширення персональних даних про особу обвинуваченого, зокрема національність, сімейний стан, наявність судимостей, освіти, місця роботи зазначив, що в розумінні ст. 32 Конституції України, зазначення анкетних даних в обвинувальному акті не є втручанням в особисте життя. Зазначення вказаних відомостей в обвинувальному акті є необхідним з метою розгляду кримінального провадження по суті, як то, наприклад, визначення кваліфікації кримінального правопорушення із урахуванням попередніх судимостей (повторність тощо), працездатність особи з метою з`ясування можливості призначення окремих видів покарань (громадських, виправних робіт), національність, з метою з`ясування обставини, щодо вільного володіння та розуміння обвинуваченим мови судочинства. Щодо необхідності зазначення анкетних даних потерпілих та захисників зазначив, що це прямо передбачено п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, вказані анкетні дані учасників кримінального провадження необхідні для здійснення судових викликів та повідомлень. А тому зазначення вказаних відомостей в обвинувальному акті не може бути підставою для його повернення судом. Щодо неконкретності обвинувачення вказав, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин. У зв`язку із зазначеним, прокурором у обвинувальному акті у вищевказаному кримінальному провадженні зазначено, обставини, що були встановлені під час досудового розслідування із урахуванням зібраних доказів, що були відкриті стороні захисту згідно вимог ст. 290 КПК України. Щодо відсутності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого вказав, що у зв`язку із тим, що під час досудового розслідування слідчим, прокурором будь-яких обставин, які б пом`якшували покарання не встановлено, про це зазначено у обвинувальному акті. Крім того, враховуючи вимоги ст. 22 КПК України, сторона захисту під час судового розгляду кримінального провадження не позбавлена права доводити в суді наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Щодо відсутності у обвинувальному акті відомостей про всіх слідчих та прокурорів, які брали участь у кримінальному провадженні, то КПК України не передбачає вимоги щодо зазначення переліку усіх слідчих, а також процесуальних прокурорів, що входять до відповідних груп. Щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України прокурор відмітив, що захисником у заявленому клопотанні зазначено, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено ряд клопотань захисту про проведення додаткового огляду місця події, про виклик свідків, про проведення слідчого експерименту, про встановлення інших свідків та їх допит, про дорученням матеріалів та фотографій до справи. Однак, вказані клопотання сторони захисту самі по собі не є процесуальною дією, яка вчиняється слідчим та прокурором під час досудового розслідування, а тому відповідно не мають зазначатись в обвинувальному акті. Щодо того, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить повного переліку застосованих заходів забезпечення кримінального провадження, натомість зазначено лише захід у вигляді накладення арешту на майно, відмітив, що в обвинувальному акті зазначають лише заходи забезпечення кримінального провадження, що мають значення для подальшого судового розгляду, або є такими, що обмежують права та свободи осіб і вказані обмеження є триваючими. З огляду на викладене прокурор ОСОБА_3 просив клопотання захисника ОСОБА_5 , заявлене в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000234 від 23.08.2020 відхилити.

Представниця потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на рішення Верховного Суду щодо деяких питань, підтримала думку прокурора про те, що підстави для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору відсутні.
Суд, заслухавши учасників розгляду даного кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали справи, вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору до задоволення не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги до обвинувального акта передбачені статтею 291 КПК України.
Так, відповідно до частин 2 - 4 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен, зокрема, містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Суд вважає, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.
Щодо посилання обвинуваченого та його захисника на те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою відповідної прокуратури, то слід зазначити, що частина 3 статті 291 КПК України вказує на те, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, однак вимоги про скріплення печаткою прокуратури обвинувального акта дана норма не містить.
Щодо посилання на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.08.2018 у справі №344/5091/13-к, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі №638/1317/19 відмітив, що в зазначеному рішенні не йдеться про обов`язковість скріплення печаткою обвинувального акта.
Щодо вказівок стороною обвинувачення в обвинувальному акті відомостей щодо національності, сімейного стану, наявності судимості, освіти, місця роботи та стану здоров`я обвинуваченого, які належать до конфіденційної інформації та згоди на використання якої не було та даних про національність потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які відносяться до конфіденційної інформації про вищезазначених осіб, а також зазначені відомості про представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 , що не передбачено статтею 291 КПК України, слід заначити наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 374 КПК України у вступній частині вироку зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.
Тобто, дана інформація повинна бути встановлена в рамках кримінального провадження та відображена у вироку суду. А тому посилання сторони захисту на порушення статті 32 Конституції України є безпідставним.
Вказівка ж в обвинувальному акті відомостей про національність обвинуваченого та потерпілих жодним чином не порушує їх конституційних прав, а навпаки сприяє забезпеченню їх права виступати в суді рідною мовою.
Зазначення відомостей про представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 суд також не вважає порушенням вимог до обвинувального акта, передбачених статтею 291 КПК України. Судові засідання проводяться за участі учасників судового провадження, які повинні бути повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на їх адресу.
Щодо неконкретності обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, суд вважає, що в обвинувальному акті в достатній мірі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, як вони встановлені органом досудового розслідування із зазначенням місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення.
Суд не має процесуальних повноважень надавати вказівок органу досудового розслідування, яким чином він має формулювати обвинувачення.
До того ж під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у пунктах 1-9 частини 2 статті 291 КПК України.
Щодо вказівки сторони захисту на те, що у обвинувальному акті відсутні обставини, що пом`якшують покарання, слід зазначити, що посилання у обвинувальному акту на те, що не було виявлено обставин, що пом`якшують покарання, не свідчить про бездіяльність слідчого чи прокурора, як про те зазначає сторона захисту, а свідчить про те, що таких обставин не було встановлено.
До того ж наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті. Отже, сторона захисту не позбавлена можливості доводити під час судового провадження наявність обставини, що пом`якшують покарання.А суд на стадії підготовчого судового засідання не може давати оцінку даним обставинам.

Суд не приймає послання сторони захисту на те, що у обвинувальному акті відсутні відомості про всіх слідчих та прокурорів, які брали участь у кримінальному провадженні, оскільки стаття 291 КПК України такої вимоги не містить. Частиною 3 статті 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Суд також не приймає доводи обвинуваченого та його захисника щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України з тих підстав, що в ньому не було зазначено ряд клопотань захисту про проведення огляду місця події, про виклик свідків, про проведення слідчого експерименту тощо. Відповідно до вимог частини 2 статті 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Тобто дана норма зобов`язує орган досудового розслідування вносити до реєстру матеріалів досудового розслідування саме інформацію щодо процесуальної дії, водночас клопотання захисника не є процесуальною дією в розумінні КПК України.

Щодо інших недоліків, які містяться, на думку захисників, у реєстрі матеріалів досудового розслідування, то суд вважає, що КПК України не визначає їх наявність як підставу для повернення обвинувального акта, оскільки відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Водночас, додатки до обвинувального акта, визначені частиною 4 статті 291 КПК України, не є предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

З огляду на вище зазначене, суд вважає, що вказані в клопотанні сторони захисту недоліки не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 376 КПК України суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2020 за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1