КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 о
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0003176 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не офіційно працюючого, не одруженого, маючого на утриманні дитину 2003 року народження, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Цивільний позов потерпілих задоволено в повному обсязі. Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 14 000 грн. 00 коп. та на користь потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп., матеріальну шкоду в розмірі 7 505 грн.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 11листопада 2020 року, приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_7 перебуваючи за кермом власного мотоцикла червоного кольору, марки «Jianshe», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Івана Гонти, 3, побачив раніше невідому йому ОСОБА_9 , яка несла на плечі жіночу сумку. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_10 під`їхав на мотоциклі до потерпілої та зірвав з її правого плеча жіночу сумку марки «Fiory», вартістю 1000 грн., в якій знаходились: мобільний телефон марки «Нокіа» 5.3 4/64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , синього кольору, вартістю 4499 грн., в середині телефону знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Нокія» 101 червоного кольору ІМЕІ 1: МЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , вартістю 300 грн., в середині телефону знаходилось сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_7 та сім карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_8 , гаманець вартістю 500 грн., в гаманці знаходились грошові кошти в сумі 600 грн., а також косметичка та лікарські засоби, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять.
Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6899 грн. 00 коп.

Крім цього, 11 листопада 2020 року, приблизно о 22 годині 08 хвилин, ОСОБА_10 , перебував за кермом власного мотоцикла червоного кольору марки «Jianshe», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, проспект Правди, 35-А, де побачив раніше не знайому ОСОБА_8 , яка несла на плечі сумку. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_10 під`їхавши на мотоциклі до потерпілої, наніс їй один удар по тілу в область правого плеча, таким чином застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, після чого зірвав із правого плеча потерпілої жіночу шкіряну сумку коричневого кольору торгівельної марки «В. Makowsky», вартістю 3240 грн. 00 коп., в якій знаходився шкіряний гаманець зеленного кольору торгівельної марки «Balisa», вартістю 472 грн. 50 коп., в якому перебували 340 гривень, а всього майна на загальну суму 3712 грн. 50 коп.
Після чого ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, однак невдовзі, не впоравшись з керуванням, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та був затриманий.
В апеляційній скарзі з доповненнями, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин справи і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, застосував щодо його підзахисного положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Також, захисник ставить питання про дослідження доказів, а саме: вимоги про судимість, довідки від лікарів нарколога та психіатра, характеристики на ОСОБА_7 , копії паспорта його сина, квитанції «Приватбанк» про відшкодування завданих збитків потерпілим.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання є таким що не відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого в наслідок його надмірної суворості.

Так, згідно доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції не врахував належним чином дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання та дитину на утриманні.

Крім того, захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 у вчиненому щиро розкаюється та відшкодував завдані збитки, що судом було визнано, як обставини, які пом`якшують покарання.

Посилається апелянт і на відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, захисник вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 є не можливим без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, а також заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались, як не заперечуються вони захисником в апеляційній скарзі.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, що також адвокатом ОСОБА_6 не оспорюється.

Що стосується доводів захисника про надмірну суворість призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Всупереч тверджень апелянта, суд першої інстанції дотримався вимог закону щодо загальних засад призначення покарання, зокрема врахував тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та дитину 2003 року народження на утриманні, працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Також, суд першої інстанції встановив наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, а також відсутність обставин, які його обтяжують.

Таким чином, враховуючи, що вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення відноситься до категорії не тяжких та тяжких, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та характер вчинених ним дій, зокрема, те, що вони пов`язані з застосуванням насильства, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі, так як його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, при цьому визначивши йому остаточне покарання у розмірі чотирьох років позбавлення волі, якє є мінімальним покаранням визначеним санкцією ч. 2 ст. 186 КК України для такого виду покарань.

Отже, призначенеОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та його особі і є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про суворість призначеного обвинуваченому вироком суду першої інстанції покарання колегія суддів погодитись не може.
Ті дані про особу обвинуваченого, на які в свій апеляційній скарзі посилається захисник були враховані судом першої інстанції, про те вони не доводять, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
За наведеного, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3