У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 05.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода Закарпатської області, громадянки України, українки, мешканки АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави,-

ВСТАНОВИВ:
Із поданого слідчим ОСОБА_6 клопотання вбачається, що починаючи з жовтня 2020 року Тракслер Арзу Тасимівна, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу психотропних речовин, вступила в організованому стійку злочинну групу, де організатором всіх злочинних дій був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім того, до складу організованої групи увійшов як виконавець ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, ОСОБА_7 , діючи як організатор злочинів, особисто розробив план вчинення злочинів і діяльності створеної ним організованої групи, який довів до відома всіх учасників, визначив та розподілив функції кожного з її учасників, а саме, ОСОБА_8 і ОСОБА_4 були безпосередніми виконавцями злочинів. Від вказаних осіб ОСОБА_7 вимагав чіткого виконання всіх його вказівок, контролював та координував в залежності від обстановки діяльність групи, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи.

Організована злочинна група, очолювана ОСОБА_7 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, між членами якого підтримувалися тісні дружні стосунки; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із жовтня 2020 року по лютий 2022 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_7 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети та свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

Вказана злочинна група попередньо, умисно та добровільно зорганізувалась в єдине злочинне об`єднання, метою діяльності якого було незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут психотропних речовин за межі Закарпатської області, із метою незаконного збагачення.

Для більш ефективної діяльності організованої групи, з метою досягнення запланованого результату - незаконного збагачення під час вчинення заборонених операцій в сфері незаконного обігу психотропних речовин, ОСОБА_7 визначив та розподілив функції кожного учасника групи, від яких вимагав конспірації дій та чіткого виконання всіх його вказівок, особисто контролював та координував діяльність створеної ним групи, маючи фінансові можливості забезпечувати членів групи, здійснював розробку та втілення в життя злочинного плану діяльності організованої ним групи, слідкував за її постійним вдосконаленням. Здійснював контроль та координацію виконання функцій членами організованої групи, давав вказівки членам групи щодо придбання, зберігання з метою збуту і пересилання психотропної речовини альпразолам, які містяться в лікарських препаратах «XANAX» та «Frontin», забезпечував учасників організованої групи психотропними речовинами у достатній кількості, контролював витрати на їх придбання та витрати, пов`язані із забезпеченням незаконної діяльності групи та заходів конспірації, безпосередньо контролював пересилання таких речовин, а після вчинення злочинів розподіляв грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності групи.

Разом із тим, учасники організованої злочинної групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, при цьому, всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.

Так, ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяла як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організатора злочинної групи ОСОБА_7 безпосередньо приймала участь у зберіганні, та пересиланні психотропних речовин. Крім того, контролювала кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавала організатору ОСОБА_7 , для подальшого розподілу між членами організованої групи, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.

Для досягнення злочинної мети відомої всім учасникам організованої групи, її члени діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів організованої групи.

У складі організованої злочинної групи, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин на території Закарпатської області.

Так, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої злочинної групи, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення, з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ОСОБА_7 злочинного плану при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з жовтня 2020 року по лютий 2022 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснювали придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини альпразолам, яка міститься в лікарських препаратах «XANAX» та «Frontin», які в Україні не зареєстровані як лікарські засоби.

Після придбання вказаної речовини, ОСОБА_7 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи, разом із її учасниками ОСОБА_8 та ОСОБА_4 умисно, незаконно забезпечували зберігання з метою подальшого збуту вказаної забороненої в обігу психотропної речовини по місцю ведення своєї підприємницької діяльності, а саме ТОВ «ВІТАФАРМ», що розташовується за адресою: офіс 38, вул. Оноківська, 10, м. Ужгород, а також за місцями фактичного проживання учасників організованої групи, за адресами: АДРЕСА_2 , м. Ужгород, вул. Грабаря, 7, АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, у складі організованої групи, як організатор, в порушення вимог Наказу МОЗ №360 від 19.07.2005 року «Про затвердження правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків», у не встановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці, виписав рецепт на придбання лікарського засобу «XANAX», який в Україні не зареєстрований як лікарський засіб, при цьому, не будучи на це уповноваженим суб`єктом, за допомогою якого, придбав за межами території України вказаний медичний препарат, який зберігав при собі до 13.07.2021року, після чого, передав його ОСОБА_4

15.07.2021 року, о 09 годині 03 хвилини, ОСОБА_4 , вчиняючи дії на досягнення єдиного злочинного плану в складі організованої злочинної групи, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, як виконавець, реалізуючи корисливий умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом збуту психотропної речовини, всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, за попередньою домовленістю із невстановленою досудовим розслідуванням особою, за допомогою установи зв`язку ТОВ «Нова пошта», відділення № 11, що в м. Ужгород по вул. Гагаріна, 38, переслала лікарські засоби марки «XANAX» до установи зв`язку ТОВ «Нова пошта», відділення № 11 що за адресою: вул. Кільцева, 12, м. Київ.

15.07.2021 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції, із відправленої ОСОБА_4 кореспонденції відібрано один зразок блістеру пігулок (десять пігулок), які згідно висновку експерта містять психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю альпразолам загальною масою 0,0100 г.

Так, 11.11.2021 року ОСОБА_4 о 19 годині 19 хвилин, зустрілась із іншим учасником організованої групи ОСОБА_8 та передала йому препарат «XANAX», після чого, останні діючи умисно, повторно, пішли до установи зв`язку ТОВ «Нова пошта», відділення № 12, що за адресою: вул. Собранецька, 46, м. Ужгород, де ОСОБА_8 , вчиняючи дії на досягнення єдиного злочинного плану в складі організованої злочинної групи, реалізуючи корисливий умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом збуту психотропної речовини, всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, о 19 годині 33 хвилин переслав за попередньою домовленістю із невстановленою органом досудового розслідування особою лікарські засоби марки «XANAX» до установи зв`язку ТОВ «Нова пошта», поштомат № 5215, що розташований за адресою: вул. Київська, 150, м. Обухів, Київської області.

11.11.2021 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції, відправленої ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , відібрано один зразок блістеру пігулок (десять пігулок), які згідно висновку експерта містять психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю альпразолам, загальною масою 0,0100 г.

За вказаними фактами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені повторно, організованою групою

10.02.2021року за вказаними фактами Тракслер Арзу Тасимівну, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені повторно, організованою групою.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий ОСОБА_6 зазначає, що підозра в інкримінованому діянні ОСОБА_4 повністю обгрунтовується та підтверджується комплексом зібраних у провадженні доказів, зокрема: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, висновками судових експертиз, протоколом обшуку та затримання підозрюваної Тракслер А.Т

Окрім цього, слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_9 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Другим ризиком на який вказує слідчий є можливість незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, в якому ще триває досудове розслідування та проводяться слідчі дії.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на експертів, свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти неї, щодо її протиправної діяльності.

Зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих їй обставин даного кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань, а тому, існують достатні підстави вважати, що такий незаконний вплив на них зі сторони підозрюваної може мати місце .

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Третім ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України, на який слідчий вказує у клопотанні є можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваною кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, з метою запобігання підозрюваній ОСОБА_4 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на свідків та експертів, унеможливлення вчинення нею в подальшому інших злочинів, слідчий у клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_9 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років та наведені в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може їм запобігти. Згідно п .4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки вважає, що відсутні ризики, зазначені прокурором та із посиланням на необґрунтованість підозри. Вкзав, що на утриманні ОСОБА_4 знаходиться неповнолітня дитина, та остання є інвалідом третьої групи і має ряд захворювань та потребує постійного лікування , яке не може бути їй забезпечено в умовах тримання її під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколі про результати неласної слідчої дії від 20.08.2021 року, протоколі про результати негласної слідчої дії від 24.12.2021року , висноку експерта від 15.12.2021 року, протоколі про результати негласної слідчої дії від 24.12.2021року , протоколі про результати негласної слідчої дії від 20.08.2021року, які на цей час розсекречені, .висновку експерта від 02.08.2021року ,

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваної, стан її здоров`я, які не перешкоджають триманню її під вартою, наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки остання є не одруженою та має малолітню дитину на утриманні, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та офіційно працює провізором в аптеці, раніше не притяглася до кримінальної відповідальністі

Слідчий суддя також дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3ст.307КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, суд приходить до переконання, що для забезпечення виконання підозрюваною, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що відповідно становить 248 100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень 00 копійок (10х2481)., що на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти на строк протягом двох місяців наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 05.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода Закарпатської області, громадянки України, українки, мешканки АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 (шістдесяти) днів.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту негайно в залі суду.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до 08 квітня 2022 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу, достатню для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 248 100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень 00 копійок (10х2481).

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на Тракслер Арзу Тасимівну, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 16.02.2022року о 16.00 годині .

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1