Справа № 947/1023/22
Провадження № 1-кс/947/349/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000585 від 29.11.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кодима Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000585 від 29.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні на здійснюється групою прокурорів відділу Одеської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування, встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 08.06.2021 № 241 ОСОБА_4 призначено на посаду головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області.

Відповідно до ст.ст.19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із приміткою до ст.364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронними органами визначаються інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно ст. 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) служба цивільного захисту це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 64 Кодексу центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Вказані повноваження центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно ст. 66 Кодексу центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до Положення про відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, затвердженого начальником РУ ГУ ДСНС України в Одеській області (Надалі «Положення»), він входить до складу Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області та забезпечує реалізацію на рівні відповідної ланки територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту заходів у сфері цивільного захисту, виконує функції державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту щодо місцевих адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, аварійно-рятувальних служб.

Основними завданнями відділу згідно п. 2 Положення, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням

вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Також, згідно п.п. 3.10, 3.12 п. 4 Положення, відділ відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади (органами місцевого самоврядування), підприємствами, установами та організаціями, іншими суб`єктами господарювання незалежно від форм власності; складає акти перевірок, видає приписи, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, у межах компетенції за результатами здійснення заходів державного нагляду (контролю), при наявності законних підстав ініціює (подає рапорт до Одеського районного управління) для звернення в суд з адміністративним позовом щодо застосування санкцій, передбачених законодавством

Відповідно до п. 3.18 відділ має право складати протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності та притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб і громадян, винних у порушенні законів та інших нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

Відповідно до посадової інструкції головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області (далі «головний інспектор»), затвердженого начальником РУ ГУ ДСНС України в Одеській області на нього покладаються наступні завдання та обов`язки.

Згідно п.п. 2.2., 2.3 Посадової інструкції головний інспектор повинен дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання; не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності / під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров`ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення. техногенних ситуацій і пожеж;

Відповідно до п.п. 2.8, 2.10, 2.12 Посадової інструкції головний інспектор зобов`язаний дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; організовувати і здійснювати безпосередньо контроль за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, іншими суб`єктами господарювання незалежно від форм власності, а також громадянами України, іноземцями і особами без громадянства; складати акти перевірок, видавати приписи, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, ініціювати (подає рапорт до Головного управління ДСНС в Одеській області ) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту

Крім того п.п. 2.18, 2.20 Посадової інструкції головному інспектору надано право застосовує відповідно до чинного законодавства, санкції адміністративного впливу до фізичних та юридичних осіб суб`єктів господарювання, підприємств, установ, організацій та громадян за порушення встановлених законодавством вимог пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, невиконання приписів, постанов та розпоряджень І посадових осіб органів державного нагляду у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту та розглядати звернення фізичних та юридичних осіб.

Незважаючи на обізнаність з вищевказаними вимогами нормативно-правових актів щодо діяльність службових осіб відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області у невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області ОСОБА_4 та начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на особисте незаконне збагачення шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від представника суб`єкта господарської діяльності, який здійснює таку діяльність на території Суворовського району

м. Одеси, при наступних обставинах.

В ході досудового розслідування, встановлено, що відповідно до договору № 01/10/2021 від 01.10.2021 укладеного між ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 останній орендує об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та прилеглу територію у розмірі 10 квадратних метрів.

Серед видів економічної діяльності, якими може займатися ОСОБА_10 є роздрібна торгівля пальним.

Відповідно до довіреності від 26.11.2021 ОСОБА_10 надав право ОСОБА_11 бути його представником в усіх підприємствах, установах та організаціях, в тому числі в органах державної влади з питань пов`язаних із захистом прав та представництва ОСОБА_10 як ФОП ОСОБА_10 .

Крім того ОСОБА_11 ФОП ОСОБА_12 фактично доручив здійснювати керівництво господарською діяльністю автозаправним комплексом, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування, встановлено, до відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області надійшла скарга щодо порушень правил пожежної та техногенної безпеки співробітниками АЗС, що створює загрозу виникнення надзвичайних ситуацій, загрозу поряд розташованим приватним будівлям, захаращення території та спилювання горючого сміття, відходів виробництва, допущення розливання на землю нафтопродукті, не засипання піском та спеціальними хімічними речовинами, відсутності первинних засобів пожежогасіння ФОП ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 достовірно володіючи інформацією, про наявність скарги на діяльність автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та достовірно усвідомлюючи, що у них маються владні повноваження, які можуть бути використані для перешкоджання господарській діяльності суб`єкта господарювання у них за попередньою змовою, виник злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди за не проведення перевірки вищевказаної автозаправної станції у встановленому законодавством порядку з питань дотримання пожежної та техногенної безпеки, який вони реалізували за наступних обставин.

В подальшому 24.11.2021 у невстановлений період часу ОСОБА_4 прибув до автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та повідомив, що він є службовою особою відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області та ним здійснюється розгляду скарги на діяльність автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та йому необхідно поспілкуватися з фактичним керуючим даним об`єктом господарської діяльності, для цього він залишив свій контактний номер телефону НОМЕР_1 .

Пізніше того ж дня до автозаправної станції прибув ОСОБА_11 , якому надали залишений ОСОБА_4 номер телефону, на який він того ж дня зателефонував.

В ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив, що він є головним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області та у нього на розгляді перебуває скарга громадян на діяльність автозаправної станції, у зв`язку з чим ОСОБА_11 , як фактично керуючому автозаправної станції необхідно прибути до адміністративної будівлі відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 88, наступного дня, тобто 25.11.2021.

В подальшому 25.11.2021 ОСОБА_11 прибув до адміністративної будівлі відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, де зустрівся з ОСОБА_4 у його робочому кабінеті, який знаходиться на другому поверсі вказаної будівлі.

Перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_13 повідомив про наявність скарги на діяльність автозаправної станції, та як підтвердження своїх слів надав ОСОБА_11 копію вказаної заяви, та сказав, що для вирішення питання з позитивним розглядом, скарги, яке на потягне за собою здійснення реальної перевірки діяльності автозаправної станції, та у разі виявлення порушень притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафних санкцій, необхідно поспілкуватися з начальником Суворовського РВ у м. Одеса ГУ ДСНС України в Одеській області ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 провів ОСОБА_11 до службового кабінету ОСОБА_7 , який знаходиться на другому поверсі тієї ж будівлі.

В ході спілкування ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що існує механізм списання заяви, який не потягне за до адміністративної відповідальності та не накладення штрафних санкцій на власників автозаправної станції, та обмеження в її діяльності. Для цього необхідно оформити певний перелік документів та страховий поліс на діяльність автозаправної станції, та виконати умови, які озвучить ОСОБА_4 , що був присутній в ході розмови.

Після розмови в кабінеті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 відвів ОСОБА_11 до свого службового кабінеті та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання йому для позитивного розгляду скарги на діяльність автозаправної станції грошові кошти у якості неправомірної вигоди у розмірі 400 доларів США.

Усвідомлюючи явно протиправний характер дій ОСОБА_4 та те, що він діє за погодженням з його безпосереднім керівником ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , у зв`язку з існуванням реальної небезпеки створення службовими особами відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області перешкод здійснення господарської діяльності автозаправної станції погодився надати їм неправомірну вигоду.

В подальшому на підставі телефонної домовленості, 06.12.2021

ОСОБА_11 прибув до службового кабінету ОСОБА_4 , який знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, де у відповідності до раніше озвученої ОСОБА_4 вимоги про надання неправомірної вигоди, ОСОБА_11 надав йому неправомірну вигоду у розмірі 400 (чотириста) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2021 становить 10 932 (десять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні.

Не зупиняючись на скоєному та переслідуючи мету щодо систематичного отримання неправомірної вигоди від представника суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_11 за не проведення перевірок автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , щодо стану дотримання пожежної та техногенної безпеки, 06.12.2021, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та знаходячись у службовому кабінеті на 2 поверсі адміністративної будівлі відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, повідомив ОСОБА_11 , що йому необхідно прибути до відділу 08.12.2021 для спілкування з ОСОБА_14 з приводу оформлення страхового полісу та іншої документації.

Прибувши 08.12.2021 о 16:00 до відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_4 пішли до службового кабінету ОСОБА_7 .

В ході спілкування ОСОБА_7 наголосив, що для формального розгляду скарги на діяльність автозаправної станції ОСОБА_11 з позитивним для нього результатом, необхідно оформити певний перелік документів та поліс страхування у конкретній фірмі, представник якої зв`яжеться з ОСОБА_11 в найближчий час та узгодить всі деталі оформлення.

Також в ході спілкування ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_4 висловив ОСОБА_11 вимогу надавати неправомірну вигоду у розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень раз у квартал за безперешкодну діяльність автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_2 та не проведення перевірок з боку службових осіб відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області. Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що з приводу даних питань ОСОБА_11 повинен контактувати з ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи протиправність дій службових осіб відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , та реально побоюючись, що у разі відмови у наданні неправомірної вигоди можуть бути створені реальні перешкоди законній господарській діяльності, ОСОБА_11 погодився на висловлену пропозицію.

В подальшому, 10.01.2022, на виконання раніше озвучених незаконних вимог ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди, ОСОБА_11 , о 17 год. 00 хв., перебуваючи в салоні автомобіля «Renault Kengo» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував на Т-образному перехресті вулиць Дідріхсона та Дюківської, біля будинку № 8 по вулиці Дюківської у м. Одеса, на узбіччі проїжджої частини дороги передав, а ОСОБА_4 виконуючи раніше досягнуті домовленості з ОСОБА_7 , отримав неправомірну вигоду у розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень за безперешкодну діяльність автозаправної станції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи своє клопотання необхідністю запобігання ризикам передбачених ч.1 ст.177 КПК України, посилаючись та обґрунтовуючи наступним.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, з урахуванням заборони застосовування норми ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб засуджених за корупційні кримінальні правопорушення.

У зв`язку із вищевикладеним, існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_4 не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків.

У разі обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї професіональної діяльності, отриманої на різних посадах у ГУ ДСНС України в Одеській області, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин.

Так, наразі досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває, під час якого може виникнути у слідства необхідність в отриманні додаткових доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 , частина з яких може перебувати, зокрема у розпорядженні відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, де останній обіймає різні посади значний проміжок часу. Таким чином існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на приховування речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі визнання його винним.

Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показів на свою користь, зокрема на діючих працівників

відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Суворовському району Одеської міської територіальної громади Одеського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області, а також на заявника у даному кримінальному провадженні, інших свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі які наразі працюють в ГУ ДСНС України в Одеській області та його територіальних підрозділах, та які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування. Вказаний вплив ОСОБА_4 може здійснюватися шляхом погроз впливу на них через набуті ним в ході службової діяльності зв`язку в структурі ГУ ДСНС України в Одеській області, а також шляхом залякування, підкупу, тощо дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Так, перебування ОСОБА_4 навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає його можливості здійснення впливу на вказаних осіб.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що наявні ризики, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможній продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що вказує на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_15 заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення зазначивши, що зазначена справа не підслідна ДБР, а тому всі докази є недопустимими. Його підзахисний не є працівником правоохоронного органу. Ризики не доведені, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, а тому просив суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав правову позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10 січня 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

11.01.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

Щодо посилання сторони захисту на недопустимість доказів слідчий суддя зазначає, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Таким чином на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення наявності вини ОСОБА_4 , відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України, не досліджуючи всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності, на даній стадії кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який є умисним, корисливим злочином, його суспільно-небезпечний характер, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, з урахуванням заборони застосування норми ст.75 КК України, щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб засуджених за корупційні кримінальні правопорушення, ймовірний спосіб його вчинення, який був поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати про наявність ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, враховуючи кваліфікуючі ознаки даного діяння, які ставляться у вину підозрюваному, зокрема зайняття останнім службового становища, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику у вигляді можливого впливу підозрюваного на свідків, які можуть повідомити важливі обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів, вбачається, що незаконні дії підозрюваного носять системний характер, є непоодинокими та направлені на корумповане збагачення шляхом використання службового становища.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого тяжкого злочину, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, кваліфікуючі ознаки інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зокрема службове становище підозрюваного, ймовірний спосіб вчинення кримінального правопорушення, поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди, враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, а також встановлені в судовому засіданні ризики у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням викладеного, враховуючи обставини вчинення корупційного корисливого кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави, а тому в даному випадку доцільним є застосування застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, з урахуванням майнового стану підозрюваного, саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000585 від 29.11.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить 60 діб та обчислюється з моменту затримання особи 10.01.2022 року та припиняє свою дію 09.03.2022 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992 400 (дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не покидати межі Одеської області; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1