Справа № 532/308/15-к
Номер рядка звіту 11
У Х В А Л А

17 січня2022 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.377, ч.3 ст.27 п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.377, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У клопотанні зазначає, що строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого закінчується 17.01.2022. Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень була врахована слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 та продовження строку його застосування на стадії досудового розслідування. Наразі здійснюється судове провадження, а тому докази, якими сторони обґрунтовують свої правові позиції, та які стосуються суті обвинувачення, не підлягають дослідженню поза порядком, визначеним главою 28 КПК України, що унеможливлює посилання на матеріали, які підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті. Існування ризику переховування від суду підтверджується суворістю покарання, до якого може бути засуджений ОСОБА_9 у разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Наразі судовий розгляд лише розпочинається, підстав для зміни обвинувачення в бік пом`якшення не вбачається. Можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна свідчить про те, що ризик переховування від суду з часом не зменшився, оскільки вказані обставини можуть вплинути на поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження та спонукати ОСОБА_9 до переховування від суду. Обвинувачений ОСОБА_9 упродовж 11 років проходив службу за контрактом за межами України, з 1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ, в тому числі на посадах, пов`язаних з оперативної роботою у відділі боротьби з організованою злочинністю. Наявність у ОСОБА_9 навичок оперативної роботи, набутих під час проходження служби в органах внутрішніх справ, можливість використання соціальних зв`язків, що виникли під час тривалого проходження служби за контрактом за межами України, підвищують ризик переховування обвинуваченого від суду. Ризик того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, продовжує існувати, оскільки судовий розгляд має відбуватись з початку. Під час попереднього вирішення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою до відома суду доводились обставини впливу з боку останнього на потерпілих, зокрема, ОСОБА_14 . Крім того, про тиск на себе з боку сторони захисту заявили у своїх заявах потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оголошених у судовому засіданні 18.11.2021. Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.10.2019, який набрав законної сили, затверджено угоду з ОСОБА_19 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень відносно судді ОСОБА_20 та мера міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_21 . Відповідно до умов угоди ОСОБА_19 зобов`язаний надати показання як свідок у даному кримінальному провадженні. З урахуванням вказаних обставин, а також попередніх заяв ОСОБА_19 щодо наявності небезпеки для його життя у зв`язку з наданням викривальних показань стосовно інших обвинувачених, ризик можливого незаконного впливу на нього, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зменшився. По справі існують реальні ознаки суспільного інтересу. Такими ознаками є необхідність закінчення судового розгляду у кримінальному провадженні, про особливо тяжкі злочини відносно публічних осіб, що мають підвищену суспільну небезпеку з огляду на наявність кваліфікуючих ознак, а також необхідність охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт, застава, особиста порука чи особисте зобов`язання) не здатні запобігти вказаним ризикам, оскільки вони за своєю суттю в значній мірі залежать від правосвідомості особи, до якої вони застосовуються, та не можуть бути ефективно контрольовані державою. Так, застосування зазначених запобіжних заходів не передбачає можливість контролю за спілкуванням обвинуваченого при перебуванні його за місцем проживання, контролю за переміщенням у дні судових засідань, під час перебування в суді. Обвинувачений ОСОБА_9 обізнаний із недоліками роботи електронного засобу контролю, оскільки він застосовувався до нього раніше за ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 12.07.2017. Сигнал «порушення приписної зони» спрацьовував й під час носіння електронного засобу контролю у ОСОБА_9 у той же день, що й у ОСОБА_8 , про що свідчать наявні у матеріалах кримінальної справи пояснення ОСОБА_9 від 16.07.2017. Крім цього, упродовж усього часу здійснення судового розгляду у даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_9 безпосередньо та через своїх захисників вживаються заходи, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню. Про вказані обставини свідчать, зокрема: неодноразові намагання ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 за відсутності передбачених законом підстав досягти передачі кримінального провадження на розгляд суду в межах територіальної юрисдикції Апеляційного суду Харківської області; активна підтримка дій обвинуваченого ОСОБА_8 , спрямованих на затягування судового розгляду, вчинення таких дій особисто та через своїх захисників, у поєднанні зі скаргами на порушення розумних строків судового розгляду та надмірне тримання під вартою, а також на погіршення стану здоров`я; зловживання стороною захисту правом на відводи, яких лише у Кобеляцькому районному суді Полтавської області було заявлено 24, а в Гадяцькому районному суді Полтавської області - 17; залежність обвинуваченого ОСОБА_9 від обвинуваченого ОСОБА_8 в частині захисту своїх інтересів; вплив на потерпілих у кримінальному провадженні шляхом вжиття заходів до дискредитації їх представника; порушення вимог режиму, невиконання покладених обов`язків, порушення заборон, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України, Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.11.2021, у зв`язку зі скаргами ОСОБА_9 на стан здоров`я, зобов`язано Полтавську обласну прокуратуру здійснити контроль за наданням ОСОБА_9 відповідної медичної допомоги. Установлено, що на виконання зазначеної ухвали медичними працівниками Полтавської міської медичної частини № 23 філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавської області 14.12.2021 проведено ув`язненому ОСОБА_9 черговий плановий профілактичний огляд. За результатами проведених обстежень та медичних оглядів загальний стан здоров`я ОСОБА_9 характеризується як задовільний. Вказані обставини свідчать про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою набудь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, на домашній арешт або на особисте зобов`язання. У клопотанні захисник посилається на те, що згідно отриманих результатів консультації лікарями Полтавської обласної клінічної лікарні ОСОБА_9 був встановлений діагноз: Ішемічна хвороба серця. Стенокардія напруги стабільна, кардіосклероз постінфарктний (1985,1996р.) Гіпертонічна хвороба III ст., ст -II, .ризик 4. Дисциркуляторна енцелофапотія-ІІ, складного ґенезу (гіпертонічно-атерослеротично-післятравматична) з двобічною лікворно-венозною недостатністю, стійким цефалічним синдромом (ситуаційно обумовленим). Дрібний конкремент правої нирки. Він перебуває під диспансерним наглядом в медичній частині установи, але кваліфікованої допомоги йому надати не можуть через брак фахівців і ліків. ОСОБА_9 частково втратив зір, позбувся зубів верхньої щелепи. У нього розвинулася невралгія кінцівок, внаслідок чого він зараз пересувається або за сторонньою допомогою або виключно за допомогою тростини. Відповідно до висновку №17 проведеної з 02.01 по 19.04.19 за ухвалою Гадяцького райсуду Полтавської області від 21.12.2018 судово-медичної експертизи ОСОБА_9 потребує стаціонарного лікування в зв`язку з кардіологічним захворюванням, яке йому в умовах неволі не проводиться. Через суттєве погіршення стану здоров`я обвинувачений більш ніж півроку змушений проводити судові засідання в умовах відеоконференції, оскільки звичайні конвойні автомобілі не передбачають умов для надійного та безпечного перевезення хворих ув`язнених, в тому числі, враховуючи час перевезення хворого обвинуваченого з м. Полтава до м. Пирятин та в зворотній бік, враховуючи відстань між містами 200км. У зв`язку з перенесеним у квітні-травні 2021 року захворюванням на Covid -19 ОСОБА_9 втратив вагу, страждає на задуху, йому складно рухатися та його очікує тривалий час реабілітації. Звертає увагу на відсутність будь-яких переконливих доказів про те, що ОСОБА_9 має намір переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників судового провадження. Вважає за можливе та не заперечує проти застосування судом певних додаткових обмежень до обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України при зміні йому запобіжного заходу на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Просив суд прийняти до уваги і те, що ОСОБА_9 раніше судимим не був, має постійне місця проживання, має відмінні характеристики та не намагався уникати своїх процесуальних обов`язків. Крім цього, суд має враховувати міцність його соціальних зв`язків, а також те, що за рахунок його пенсії утримується його дружина - ОСОБА_22 , яка є інвалідом. Зазначив про відсутність будь - яких порушень закону під час обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту Київським районним судом у м. Полтава у літку 2017 року, що достатньо гарантує належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 під час перебування його під домашнім арештом. Обов`язки, передбачені ч.7 ст.42 КПК України, ОСОБА_9 здатен виконувати, не будучи обмежений перебуванням під вартою, тривалість якого вже перевищила будь-які розумні строки та межує з часом відбуття покарання за те, чого він не скоював.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_12 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що метою запобіжного заходу є не страждання особи, а обов`язок з`явитися за викликом суду, виконання законних вимог суду та дотримання обмежувальних заходів, пов`язаних із обранням особі запобіжного заходу. Прокурор у своєму клопотанні не навів доводів, які саме оперативні навички ОСОБА_9 дозволять йому ухилитися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою та задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу. Доповнив, що прокурор щоразу при продовження строку тримання його під вартою наводить суду бездоказові ідентичні твердження щодо існування ризиків перешкоджання та ухилення його від правосуддя. Він тривалий час утримується під вартою без вироку суду. При цьому належної та кваліфікованої медичної допомоги в умовах СІЗО він не отримує, повного обстеження стану його здоров`я не проводилося.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що клопотання захисника ОСОБА_12 не підлягає задоволенню, оскільки на даний час відсутні обставини, які є підставою для зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який.
Обвинувачені ОСОБА_10 , його захисник ОСОБА_23 , обвинувачений ОСОБА_8 , його захисники ОСОБА_24 та ОСОБА_11 підтримали клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою набудь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, та заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Представник потерпілих ОСОБА_13 підтримав клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою набудь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив про те, що обвинувачений часто міняє свої показання у суді, змінює спосіб захисту, захист у своїх клопотаннях допускає спотворений аналіз доказів, які ще не досліджувалися цим судом.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну ОСОБА_25 запобіжного заходу з тримання під вартою набудь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, на домашній арешт або на особисте зобов`язання, вивчивши матеріали провадження у межах заявленого клопотання, суд присяжних приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Відповідно до обвинувального акта, що надійшов на розгляд суду, ОСОБА_8 , будучи організатором-замовником, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень судді Автозаводського районного суду м. Кременчук ОСОБА_20 у зв`язку з його професійною діяльністю, у кінці грудня 2013 року та на початку січня 2014 року вступив у попередню змову з ОСОБА_9 з метою відшукання осіб для заподіяння ОСОБА_20 тілесних ушкоджень за матеріальну винагороду. ОСОБА_8 , будучи організатором вчинення злочину, в третій декаді січня 2014 року вступив у попередню змову з ОСОБА_9 , який наступного дня вступив у попередню змову з ОСОБА_19 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_20 за винагороду. Встановивши та відстеживши щоденний графік руху ОСОБА_20 , ОСОБА_19 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_8 11.02.2014, приблизно о 19 годині відстежили місце перебування ОСОБА_20 , який на власному автомобілі приїхав додому, де ОСОБА_10 , підійшовши ззаду, вистрелив з обрізу по ногам ОСОБА_20 , а ОСОБА_19 з іншого обрізу, реалізуючи умисел на вбивство, вистрелив ОСОБА_20 у спину, після чого потерпілий помер у лікарні.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.377 КК України як умисна з корисливих мотивів організація групи осіб для заподіяння судді тілесних ушкоджень у зв`язку із його діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що в середині лютого 2014 року ОСОБА_8 , будучи організатором-замовником, вступив у попередню змову з ОСОБА_9 , замовивши останньому за матеріальну винагороду відшукати осіб, які б вчинили вбивство Кременчуцького міського голови ОСОБА_21 , підготовку до вчинення злочину та його виконання. У зв`язку з цим у березні 2014 року ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 кошти для придбання знаряддя злочину, засобів мобільного зв`язку та автомобіля, а у березні 2014 року ОСОБА_9 , виступаючи організатором, вступив у попередню змову з ОСОБА_26 та ОСОБА_10 за матеріальну винагороду здійснити підготовку до злочину.

26.07.2014 приблизно о 9-50год ОСОБА_19 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , організатором ОСОБА_9 , на замовлення ОСОБА_8 , на автомобілі ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , відстежили місце перебування ОСОБА_21 поруч з будинком АДРЕСА_1 . У цей час ОСОБА_19 , керуючи вказаним автомобілем, під`їхав до ОСОБА_21 . ОСОБА_10 , який перебував на задньому пасажирському сидінні, у відчинене праве переднє скло дверей з гладкоствольної вогнепальної зброї «Сайга» здійснив три постріли у спину ОСОБА_21 , після чого разом з ОСОБА_19 на вказаному автомобілі зникли з місця події. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_21 помер на місці.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.3 ст.27 п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України як організація групи осіб, яка вчинила умисне вбивство, з корисливих мотивів.

Суд присяжних не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів, оскільки згідно закону вказане є недопустимим на даній стадії судового провадження. Суд лише визначає на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Стосовно існування загрози переховуватися від правосуддя, суд присяжний виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати як таку, що може спонукати до втечі. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави.

Суд присяжних вважає, що є достатня ймовірність того, що при застосуванні ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, він матиме змогу затягувати судовий розгляд з метою уникнути відповідальності.
Також суд присяжних погоджується з доводами прокурора про наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих. Про тиск на себе з боку сторони захисту заявили у своїх письмових заявах потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які вважають, що зміна запобіжного заходу призведе до додаткових емоційних хвилювань, оскільки є загроза їх життю та членів їх сім`ї і вони сприймають таку загрозу як реальну.
Суд присяжних доходить висновку також про вірогідність ризику впливу обвинуваченого на свідків, які ще не були допитані судом присяжних, оскільки обвинувачений може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
Також суд враховує, що існує можливість впливу обвинуваченого ОСОБА_9 на ОСОБА_19 , який відповідно до вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.10.2019 зобов`язаний надати викривальні покази як свідок у даному кримінальному провадженні стосовно інших обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_9 має родинні зв`язки з ОСОБА_19 , що свідчить про вірогідну можливість впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_19 .

Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який одружений, має постійне місце проживання в м.Кременчук Полтавської області, є пенсіонером органів внутрішніх справ, раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризувався позитивно, нагороджений почесною грамотою ЦВК.
Водночас, дані про особу обвинуваченого не вказують на підстави для зміни вже застосованого запобіжного заходу на більш м`який, оскільки не дають підстав для висновку, що такі дані здатні знизити встановлені судом присяжних ризики, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню.
Ризики, які встановлені судом, а саме: ризик переховування від суду і ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих, з часом не зменшилися та є актуальними до цього часу.
Судом присяжних тільки розпочато судовий розгляд даного кримінального провадження.
Наявність значного публічного інтересу в даному кримінальному провадженні з часом не зникає і полягає в якнайшвидшому вирішенні справи справедливим та неупередженим судом та притягненні винних у вбивстві публічних осіб до кримінальної відповідальності.

Звернень про взяття обвинуваченого на поруки до суду не надходило, що унеможливлює застосування до нього вказаного запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у скоєнні злочинів, що спричинили загибель людей, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави не є можливим.

Застосування до ОСОБА_9 домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, на переконання суду, не може запобігти ризикам переховування від суду, враховуючи недосконалість роботи електронних засобів контролю.
Крім того, суд присяжних уважає за необхідне зазначити, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника не сприяє переконанню того, що останній бажає як найшвидше довести необґрунтованість обвинувачення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід не встановлено.
Щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, про які зазначав як захисник ОСОБА_12 так і сам обвинувачений ОСОБА_9 , то слід зазначити, що матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про неможливість утримувати обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, та суду таких доказів не надано. При цьому на виконання ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.11.2021 медичними працівниками Полтавської міської медичної частини №23 14.12.2021 проведено ув`язненому ОСОБА_9 черговий плановий медичний профілактичний огляд, проведені клініко-лабораторні обстеження, рентгенологічні обстеження органів грудної клітки та кістково-суглобової системи, проведено обстеження за допомогою телемедичного комплексу. За результатами проведених обстежень та медичних оглядів загальний стан хдоровя ОСОБА_9 характеризується як задовільний. Ув`язнений продовжує перебувати під динамічним медичним наглядом працівників медичної частини, отримує призначене амбулаторне лікування у відповідності до наявних хронічних захворювань. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_9 в умовах слідчого ізолятора надається відповідна медична допомога.
Доводи сторони захисту про те, що з 01 березня 2022 року обвинувачений не може утримуватись під вартою, оскільки відповідно до положень ст.72 КК України його тримання під вартою буде відповідати максимальному строку покарання за ст.115 КК України 15 років (з перерахунку один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі), не заслуговують на увагу з огляду на те, що положення ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII (так званий «Закон ОСОБА_27 ») не підлягають застосуванню в даному випадку, тому що згідно ч.2 розділу ІІ Прикінцевих положень вказаного Закону він застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Враховуючи викладене, запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів, зважаючи на складність кримінального провадження, з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч.2 ст.114 КПК України та виконання вимог ч.1 ст.197 КПК України, тобто до 17.03.2022 включно.

З наведених підстав, клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.176-178, 183, 194, 331, 372, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кременчук Полтавської області, громадянину України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 17 березня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 19.01.2022.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_28 Волик

ОСОБА_4

ОСОБА_5