В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001466 (судова справа № 308/14843/21), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці знайшов металевий кастет і будучи обізнаним, що це є холодна зброя, діючи умисно залишив його у себе не маючи при цьому передбаченого законом дозволу.
У подальшому, а саме 26 жовтня 2021 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, з метою порушення громадської безпеки у частинні убезпечення від незаконного обігу холодної зброї, зберігав при собі кастет, і близько 00 години 02 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 був зупинений працівниками УПП в Закарпатській області, які в ході проведення поверхневого огляду ОСОБА_4 виявили в нього металевий предмет - кастет.
Згідно з висновком експерта від 29.10.2021 № 19/107-21/9179-ХЗ, наданий на дослідження предмет, є кастетом та відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії. Досліджуваний кастет виготовлений саморобний способом з використанням промислового устаткування.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме, носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості від 06.12.2021 року, яку просив долучити до матеріалів справи та розглянути в установленому порядку. При цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у виді обмеження волі строком на два роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає передбачені ст. 76 КК України обов`язки. Додав, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Захисник ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому вказала, що при укладенні угоди між обвинуваченим та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені КПК України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаявся. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого, та його захисника, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України - носіння кастетів без передбаченого законом дозволу, яке згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження його права оскарження вироку
згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомоює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.
Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.
Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, встановленим ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.
На підставі наведеного, враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена між сторонами даного кримінального провадження, повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавстом вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи холодної зброї, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 6 грудня 2021 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинувачним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001466 (судова справа № 308/14843/21) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2021.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у видіобмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, якщо він протягом 1
(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноважного органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України в Закарпатській області процесуальні витрати, пов`язані з проведення експертизи холодної зброї за № 19/107-21/9179-ХЗ від 29.10.2021 року, в розмірі 686,48 грн (шістсот вісімдесят шість гривень 48 копійок).

3. Речові докази по справі, а саме:
- оптичний диск з надписом «HP DVD-R 16x| 4/7 GB| Data 120 min video», який упаковано до паперового конверту білого кольору, скріплений печаткою «Для довідок» та підписом слідчого, залишити при матеріалах справи;
- кастет, вилучений 26 жовтня 2021 року при поверхневій перевірці ОСОБА_4 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РУП, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1