У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 23.01.2020 року внесені до ЄРДР за №0000045, погоджене з прокурором, відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 362 КК України,

про обрання запобіжного заходу у вигляді застави ,-

В С Т А Н О В И В :

З клопотання слідчого, погодженого з прокурором та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 23.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст. 362 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , державний службовець 6 рангу, наказом №68-К від 21.03.2019 призначений на посаду Державного кадастрового реєстратора відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, крім цього наказом №74-К від 25.09.2019 призначений на посаду заступника начальника відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області.

У відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051 державний кадастровий реєстратор здійснює ведення Державного земельного кадастру. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій, а також у відповідності до закону є державним службовцем.

На підставі Державного акту на право постійного користування серії ЯЯ091493 від 29.05.2006 у постійному користуванні Управління поліції охорони в Закарпатській області перебуває земельна ділянка державної власності в особі Закарпатської обласної державної адміністрації загальною площею 0,35 га. за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, для охорони та забезпечення громадського порядку.

24.01.2017 року відомості про зазначену земельну ділянку, її власника, користувача, внесено державним кадастровим реєстратором до Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру за кадастровим номером :33:003:0009.

20.12.2019 року на розгляд державного кадастрового реєстратора ОСОБА_4 через відповідні сервіси Держгеокадастру в електронному вигляді надійшла розроблена ФОП ОСОБА_7 технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на прізвище ОСОБА_8 , виготовлена на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 015-00647 від 18.05.1995, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №641 та виданий на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів №41 від 22.03.1995 на ім`я ОСОБА_8 .

При розгляді зазначеної документації, ОСОБА_4 , як кадастровий реєстратор, діючи у відповідності до Порядку ведення кадастру, встановивши, що державний акт видано на ім`я ОСОБА_8 (наявні розбіжності у по-батькові між власником вказаним у державному акті та особою, щодо якої виготовлено документацію із землеустрою), тобто електронний документ не відповідає інформації, що міститься в документах, які є підставою для його складання, даним документації із землеустрою, у відповідності до п. 34 Порядку № 1051 повинен був прийняти рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Водночас встановлено, що ні Ужгородською міською радою, ні її виконавчим комітетом земельна ділянка ОСОБА_8 ніколи не відводилась, а також, як вбачається з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 22.03.1995 № 41, питання про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_8 таким не вирішувалось.

Кадастровий номер земельної ділянки це параметр просторового індексування у системі кадастрового устрою України, який залишається незмінним протягом усього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого. Унікальний цифровий код присвоюється земельній ділянці під час реєстрації в Державному земельному кадастрі та не повторюється на всій території України.

У Державному земельному кадастрі станом на момент надходження заяви, щодо реєстрації земельної ділянки ОСОБА_8 вже була сформована земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером :33:003:0009.

Державний кадастровий реєстратор у відповідності до Закону України «Про державний земельний кадастр», встановивши знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини повинен прийняти рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про все викладене, умисно, безпідставно 20.12.2019 о 13.03 здійснив реєстрацію земельної ділянки та відкриття поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0276, площею 0,1 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) як приватну власність громадянина ОСОБА_8 .

При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером :33:001:0276 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :33:003:0009, площа накладання 0.0901 га.

Керуючись вказаними нормативно правовими актами у своїй діяльності, ОСОБА_4 , будучи службовою особою та займаючи посаду державного кадастрового реєстратора, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок та підстави реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, використав службове становище всупереч інтересам служби та 20.12.2019 о 13 годині 03 хвилин, діючи умисно, всупереч вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051 в приміщенні службового кабінету за адресою АДРЕСА_3 з використанням ключа доступу користувача Національної кадастрової системи з доступом «реєстратор районного рівня» безпідставно здійснив реєстрацію та відкриття поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0276, площею 0,1 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) як приватну власність громадянина ОСОБА_8 , яка накладається на земельну ділянку за кадастровим номером :33:003:009 площею 0,35 га, яка перебуває у державній власності, в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, таким чином земельна ділянка, загальною вартістю 934 030 гривень незаконно вибула із власності держави, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

У сукупності, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 362 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, одне з яких віднесено до категорії тяжких.

В ході проведеного досудового розслідування достовірно встановлено, що ОСОБА_4 всупереч вимогам закону, здійснив зухвалий злочин, який позбавив державу в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, та землекористувача Управління поліції охорони в Закарпатській області частини земельної ділянки необхідної для функціонування цілого підрозділу.

Крім цього, підозрюваний постійно проживає на території Запорізької області, за межами територіальної юрисдикції підрозділів органів досудового розслідування, а тому проконтролювати виконання ним обов`язків більш м`якого запобіжного заходу для органів досудового розслідування викликатиме складності.

У цьому кримінальному провадженні метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків визначених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість виїхати за межі країни з метою уникнення покарання, а також продовження вчиняти злочини спрямовані на захоплення земельних ділянок, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також на представників потерпілої сторони Закарпатської обласної державної адміністрації, з метою спонукати їх відмовитись від звернення до правоохоронних органів.

Таким чином, застосування запобіжного заходу до підозрюваного є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, метою якого, визначено, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом впливу на учасників кримінального провадження.

Орган досудового розслідування, з огляду на зухвалість вчиненого злочину та матеріальний стан підозрюваного, вважає, що застава у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатної особи, тобто в розмірі 1 362 000 гривень буде достатньою для гарантування виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Крім цього, орган досудового розслідування просить суд разом з обранням запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатної особи, встановити ОСОБА_4 додаткові обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу їхню вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав погоджене ним клопотання з викладеними в такому мотивами. Зазначив, що підозра є обґрунтованою. Крім цього, наявні ризики, а саме: підозрюваний проживає за межами Закарпатської області, тому має можливість виїхати за межі країни з метою уникнення покарання, а також може продовжити вчиняти злочини спрямовані на захоплення земельних ділянок, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також на представників потерпілої сторони, з метою спонукати їх відмовитись від звернення до правоохоронних органів. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 600 прожиткових мінімумів доходів громадян та покласти на підозрюваного зазначені в клопотання обов`язки. При цьому при визначенні розміру застави просив слідчого суддю взяти до уваги матеріальний стан підозрюваного та визначити такий саме у розмірі 600 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення поданого клопотання. Зазначив, що підозра є необґрунтованою. Ризики відсутні. Його підзахисний не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування. Слідчим не доведено наміру ОСОБА_4 ухилятися від органу досудового розслідування. Ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти дії по захопленню інших земельних ділянок не підтверджується, оскільки його підзахисний є непрацюючим. Також просив врахувати те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є одруженим, на утриманні має неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, є безробітним та стоїть на обліку в центрі зайнятості. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки розмір застави, який просить обрати орган досудового розслідування, є неспівмірним та занадто великим.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 362 КК України, один з яких, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.09.2021 року, висновком експерта від 10.09.2021 року, повідомленням про підозру від 28.09.2021 року, протоколом допиту ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні, оскільки, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 364 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце постійного проживання, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина, є тимчасово не працюючим, перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_4 перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Що стосується самого розміру застави, то слід зауважити наступне.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»
У поданому слідчим клопотання, що погоджене з прокурором, останні просять слідчого суддю при визначенні розміру застави врахувати тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів та майновий стан підозрюваного.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та визначаючи її, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, згідно якої розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, один із яких є тяжким, дані щодо майнового стану підозрюваного, зокрема те, що останній є непрацюючим, перебуває на обліку у центрі зайнятості, на утриманні має неповнолітню дитину.
Що стосується вимог орану досудового розслідування про визначення ОСОБА_4 застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів доходів громадян, то такий розмір, на думку слідчого судді, є занадто великим та не підтвердженим жодним належним та допустимим доказом.

Так, органом досудового розслідування не надано слідчому судді жодного належного та допустимого доказу про те, що ОСОБА_4 володіє такими, значними сумами грошових коштів.
Посилання ж прокурора на те, що ОСОБА_4 має у власності земельні ділянки не підтверджено жодним доказом.

Крім цього, прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказаний випадок є виключним, і що застава у розмірі визначеному п.2 ч.5 ст. 182 КПК України не знатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Вказані обставини в своїй сукупності дають можливість слідчому судді прийти до висновку, з врахуванням клопотання слідчого та прокурора, що розмір застави, з врахуванням конкретних обставин вчиненого злочину, змісту підозри, наданих суду доказів щодо майнового та сімейного стану підозрюваного, слід визначити, підозрюваному ОСОБА_4 , у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 175 120 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.6 ст.182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 186, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 362 КК України - запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 175 120 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу,

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити, що відповідно до вимог п.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1