УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000507 від 28.07.2021 за ч. 2 ст.307 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_4 в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91, камера № 82, проведеного 09.12.2021 року, і яке належить підозрюваному ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 від 28.07.2021 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України за фактом незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу, передачі його у місця позбавлення волі (пересиланні), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України за фактом встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, за відсутності ознак зазначених у частині 5 статті 255 КК України, вчиненому в установах виконання покарань, незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу, передачі його у місця позбавлення волі (пересиланні), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

09.12.2021 під час проведення обшуку за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_4 в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91, камера № 82 вилучено належне підозрюваному майно:

1.Два дерев`яних фрагменти один з яких має металеву вставку, які нагадують пристрій для паління із залишками продуктів паління;

2.Чотири полімерні шприці, один фрагмент полімерного шприца, три голки в полімерних ковпачках;

3.Шість аркушів паперу від зошиту у клітинку із виконаними на них записами від руки та один аркуш паперу від блокноту у лінійку з виконаними на ньому записами виконаними від руки;

4.Мобільний телефон марки «МІ» (Сяомі) в корпусі жовто-білого кольору, який має пошкодження екрану та корпусу з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з позначкою НОМЕР_1 .

09.12.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вказані речі, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки можуть слугувати доказом обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_4 в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91, камера № 82, проведеного 09 грудня 2021 року, і яке належить підозрюваному ОСОБА_4 з позбавленням права відчуження, користування та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме на:

1.Два дерев`яних фрагменти один з яких має металеву вставку, які нагадують пристрій для паління із залишками продуктів паління;

2.Чотири полімерні шприці, один фрагмент полімерного шприца, три голки в полімерних ковпачках;

3.Шість аркушів паперу від зошиту у клітинку із виконаними на них записами від руки та один аркуш паперу від блокноту у лінійку з виконаними на ньому записами виконаними від руки;

4.Мобільний телефон марки «МІ» (Сяомі) в корпусі жовто-білого кольору, який має пошкодження екрану та корпусу з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з позначкою НОМЕР_1 .

Речові докази після проведення відповідних експертиз та слідчих дій залишити зберігати в камері зберігання речових доказів С ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1