Провадження №11-сс/801/584/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 за №0000408, якою задоволено клопотання ст. слідчого СВ Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Десна Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 19.08.2021 близько 13:06 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись неподалік церкви, що в місті Вінниці, по вул. Пирогова 150А, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі до добропристойності, із хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, використовуючи малозначний привід, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, тримаючи у руці предмет ззовні схожий на пістолет, підійшов до водійських дверей автомобіля бригади швидкої медичної допомоги № 9 КНП "ТМО "ВОЦЕМДМК ВОР", де знаходився ОСОБА_10 , та в салоні якого медичними працівниками надавалась допомога ОСОБА_11 , та звівши в руках пістолет спрямував його в область голови ОСОБА_10 та почав висловлюватись нецензурною лексикою на його адресу, внаслідок чого ОСОБА_10 відчув страх за своє життя та здоров`я. Після цього, ОСОБА_8 відійшов від автомобіля, продовжуючи тримати в руках пістолет, попрямував в сторону Вишеньського озера, що у м. Вінниці.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , перебуваючи на ділянці поблизу Вишенсього озера у м. Вінниці, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, використовуючи малозначний привід, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, та діє на очах сторонніх осіб, порушуючи спокій та нормальний відпочинок громадян, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, підійшов до малознайомих йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , після чого витягнувши з кишені предмет ззовні схожий на пістолет, направив його в сторону останніх, погрожуючи при цьому фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відчули страх за своє життя та здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень
Слідчий вважав, що підозрюваному ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2021 року клопотання ст. слідчого СВ Відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено.
Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.
Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто з 13-45 год. 19.08.2021 р. до 13-45 год. 17.10.2021 р.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2021 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, обравши останньому більш м`який запобіжний захід.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, прокурором під час судового розгляду не було надано жодного доказу та не доведено обставини щодо застосування до ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Підозрюваний має постійне місце проживання в смт. Десна Вінницького району, утримує дружину і неповнолітню дитину, реальної шкоди нікому не заподіяв, а вилучена зброя не являється бойовою. Також вважає, що сама тяжкість інкримінованого злочину, не може бути підставою тримання підозрюваного під вартою.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.
Захисник в своїй апеляційній скарзі не просив суд забезпечити особисту участь підозрюваного у розгляді апеляційної скарги поданої в його інтересах. Також апеляційним судом підозрюваний ОСОБА_8 повідомлявся через ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» про розгляд апеляційної скарги його захисника, однак не виявив бажання брати особисту участь у її розгляді, захисник та прокурор за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутність підозрюваного, а тому судовий розгляд відбувся у відсутність останнього, оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя встановив та виходив з того, що ОСОБА_8 є особою раніше судимою, має постійне місце проживання, вчинив умисний тяжкий злочин, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 саме у вигляді взяття під варту.
Також виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.Вважав, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення обґрунтована, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду місця події від 19.08.2021, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами провадження.

Слідчий суддя вважав, що в судовому засіданні прокурором було доведено ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з особливою зухвалістю, тимчасово не працюючий, без постійного джерела прибутку, у 2021 році притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
Встановлено, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди в заподіянні якої підозрюється особа.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Це узгоджується також із з нормою п.5 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, є особою раніше судимою за вчинення аналогічного злочину та відбував призначене судом з іспитовим строком покарання, проте це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що вказує на обґрунтованість виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Апеляційний суд погоджується, що встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини свідчать про схильність ОСОБА_8 до вчинення злочинів.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Своїми діями підозрюваний ОСОБА_8 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я потерпілого, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із доводами захисника підозрюваного, що стороною обвинувачення не доведено необхідність для обрання найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання зазначеним слідчим у клопотанні ризикам, оскільки вважає, що прокурором не доведенонаявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Таким чином на думку колегії суддів доводи захисника, щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
При цьому наявність в останнього постійного місця проживання на території Вінницької області, сім`ї, на утриманні неповнолітньої дитини, про що зазначає захисник підозрюваного у своїй апеляційній скарзі, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею щодо висловленої в судовому засіданні позиції захисника, наведені достатні мотиви для відмови в обранні останньому більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би запобігти встановленим в ході розгляду справи та доведеним в судовому засіданні прокурором ризикам. Зокрема, це тяжкість обвинувачення, обставини провадження та даних про особу підозрюваного. Також згода сторони захисту на залишення останньому певної форми арешту, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.
Крім того ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 вчинене із застосуванням насильства, що повністю узгоджується з вимогами п.1 ч.4 ст.183 КПК України, яким передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.
Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2021 року, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.296 КК України залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4